(åld) bak, stjärt. Av tyska Stutz med samma betydelse. Enligt NEO ”hist.: sedan 1734”. Wessén (1982) jämför stuss med lågtyska stût; bakdel, och tysk dialekt Stoss; stjärtfjäder, och menar att ordet troligen är släkt med stut i betydelse stryk i äldre svenska, även stöt. Hellquist (1980) har med följande exempel från en viss Palmfelt (1739): ”Sparckar honom i studzen.” Ordet finns hos Ihre (1766) som östgötska för ’podex*’, men inte hos Rietz (1867). Dalin (1850) jämför med tyska Steiss; stuss, och betydelsen "bakändan på en menniska” och han menar att ordet ”säges helst ifråga om barn”. "Vi finna stor tillfredsställelse i att låta honnom smaka kritikens färla, lika mycket som mången späd stuss har svidit under hans barbariska björkris, när han var pedell (rättstjänare) vid läroverket i Edinburgh." (Boswell 1951) " Om ett barn dräglar* ovanligt mycket, låter man det kyssa tjuren tre gånger i stussen. Då upphör dräglandet. (af Klintberg 2020)


(so) förförare, horbock. En stut är en kastrerad tjurkalv, ung oxe. Ett nordiskt ord troligen samma som lågtyska stút; bakdel. ”Till obeskrivlig sorg för hundra komamseller/ vår tappre Rölle blir en snöpt oduglig stut.” (Wallenberg 1781/1960) Se även förförare och horbock.


(dial) sägs den man ligga i som tvingas leva avhållsamt under kvinnans havandeskap. ”Jag ä sorry för dej, Kal Oska. För du ä tvungen att ligga i stutabåset hädanefter.” (Moberg: Sista brevet till Sverige, 1959) Se även baggkätte.


(åld so) Swedberg (1720-t) om "inpiskad skälm".


1 (dial o åld) kvinnligt könsorgan. ”Stögga på kvinnfolka”. (Rietz 1867) Jämför otäkka, skröpligheta, styggelig ting. 2 (euf) göra stygga saker med sig själv; runka, onanera. ”När jag var ung och gick och biktade mig berättade jag för prästen att jag gjorde stygga saker med mig själv. Han varnade mig och sade att det skulle få min hjärna att lösas upp.” (Hite 1982) 4 (euf) göra styggt. Vanligt uttryck i min barndom som användes av föräldrarna när man som barn hade bajsat eller kissat på sig. "Har du gjort styggt nu igen?" Uttrycket dök upp hos mig igen när jag i december 2023 gjorde en tarmoperation och natten efter vaknade av att jag bajsat på mig. Då hade jag gjort styggt fast nu var det endast mig själv jag bannade. Hörde mig runt lite på den avdelning på Ystad lasarett där jag låg om någon bland personal och patienter kände till uttrycket men ingen menade att de hört det tidigare.

SAOB har i synnerhet högre stil, ålderdomligt bl a  under stygg allmännare om att ha mer eller mindre stark motvilja, rädsla eller skräck, förr även om objekt angivande föremålet för motviljan osv. Också i fråga om moraliska förhållanden som upplevelse av skam och liknande särskilt i uttryckket styggas vid  något eller någon.


(bib o åld) om samlag.  Otäckhet, gräslighet. ”Och bedrifwa styggelig ting hwar och en med sin skoldmans hustru.” (Bib 1703 Hes 22:11) Samma citat ur 1917 års bibelutgåva: ”Man bedriver styggelse var och en med sin nästas hustru.” Och i Bibel 2000 heter det: ”En begår skamlösheter med sin nästas hustru ...”  Det gräsliga ligger här mer i själva horsbrottet än i akten som sådan.


(åld) fult ord.  I Rättlösabalken i den Äldre Västgöralagen (1200-t) heter det i paragraf 2: ”— Jag såg, att en man drev otukt med dig. —Vem är det? —Du, sade han. —Jag kungör för vittnen, att du kallade mig med okvädinsord* och styggelseord. De är sexton örtugars sak i varje tredjedel.”  I Harrisons historia (SvD Kultur 10 mars 2024) ger Dick Harrison exempel på styggelseord: "Som exempel på styggelseord kan nämnas beskyllningar om homosexuella aktiviteter, tidelag och incest. Både okvädinsord* och styggelserord sonades i regel med böter."


(euf) djävulen. "Och så skildes han från Styggen (Djävulen) och knallade i väg, och så kom han till en stad." (Folksagan i Sverige 3 s 265)


(dial) venerisk sjukdom (syfilis). Uppgift från ORB. Se vidare under könssjukdomar.


(sl) att surfa på sidor med pornografiskt innehåll.


(no) fult ord. Norrmännen skäller den som talar ”styggt” för bl a hardkjeft och vargkjeft. Jämför griseprat.


(åld so) här med betydelsen oduglig, inkompetent. "Skolmästaren tog ett steg fram och  hytte med näven. Ni ska inte tala om för mig vad jag ska göra, sa han så högt att alla rådmännen stelnade till, sedan fortsatte han ännu högre: Hundsfotter*, stympare*, paddor!" (Vadstena 1579 hos Inedahl 2023)


(sl) ståkuk.


från tyskan till en rot med betydelsen hård, styv. Även styvis och styvhet. 1 (sym) ståkuk. ”Liten duva gick och trippa/ med sin vän och sa’ så här:/ ’har du styvis får du pippa/ om du har mig riktigt kär’.” (Uvén 1967) ”... män nog tycker jag att du borde ändå ha gått sta å leta nå fruntim nu i Påsk annars blir dä för styft i byxorna för dig ...” (ur en brevväxling från 1890-talet mellan spinnaren Jon Jonsson och skogshuggaren Per Olsson båda från Växbo nära Bollnäs.) ”Så där låg jag med min styvis mot hennes ända och försökte nå henne genom telepati.” (Miller 1956) ”Och kom hon en styv kuk närmare än en fot blev hon som smör.” (Miller 1956) ”När hans kuk blir fuktstyv å små droppar säd sippra fram ur urinrörsöppningen, då vet ni att sommarn ä nära.” (Teratologen 2003) Norsk slang har en stiv en som förutom ståkuk också kan betyda drink enligt Tryti (1985). Nilsson Piraten (1946) har: ”Han blir inte stiv förrän efter den tredje göken!” 2 styvis (nyo) enligt SAO (2013) ”styv bröstvårta”.


(euf) de dödas sällskap. ”— Så slängde Talsa veven, sade Denner —Hamnade i de styvbentas sällskap, citerade han Talsa. —Ja, i underjordsarbete, citerade Denner Talsa. —Sånt händer. Så rensas stränderna, citerade han Talsa.” (Pohjanen 1984)


(sl) stånd, erektion. Se även styv.


(sym) om toaletter under jord uppkallade efter den underjordiska floden Styx över vilken färjkarlen Karon i den grekiska mytologin fraktade de döda till  Hades*.


(dial) stjärt, ända. (ORB)


(sl) stånd, ståkuk. ”Han kände ett våldsamt stå som rakade iväg uppåt under täcket och lyfte det som ett tält mitt på.” (Runeborg, Kärlek 11/1969) ”I trakten av Kävlinge (Skåne) sa vi skolbarn, åtminstone när jag gick i grundskolan, sällan eller aldrig stånd eller ståkuk. Ordet som vi använde var stå. Några busiga typer frågade ett tag, som en fluga, andra elever om de ofta fick stå i bussen (som inom parentes sagt oftast var alldeles för trång, rekordet tog utan tvekan det bussliknande fordon som kallades sillalådan). Det var förstås en väldigt bedräglig vits.” (24-årig man) ”Makarna Bobbitt (se bobbitta) ligger förstås i skilsmässa och John, 26-årig före detta marinsoldat, är stämd i ett faderskapsmål. Han har en ny flickvän och arbetar på en nattklubb i Kalifornien där kvinnor mot betalning kan dansa med honom och vinna tio tusen dollar om de får ’Amerikas mest hyllade organ’ att stå!” (Birgitta Rubin i DN Kultur 11/3-1994) ”Bara skit, sa jag till Ebb. Ingen av dem kunde få den att stå om de inte håller i den. Eller kör ner ett kulstift.” (Boije af Gennäs 1991) ”Han står — i bokstavlig mening — redan vid dörren. Får han komma in, Flossie?” (Harris 1965/1900)


(sl) snabbt avklarat knull utan vare sig för- eller efterspel.


(sl) erektion*, stånd. ”— Och du, du är allt en helvetes påspännare, Wilson. Du är den djävligaste prishingst. Rösten blev grötig och de andra stirrade osäkert i fyllan på honom. — Jag ger mej fan på att du föddes med ståfräs.” (Mailer 1982/1948) ”Det är rätta sättet att göra honom riktigt ’ståndsmässig’.” (Harris 1965/1900) En av modern tids festligaste och mest omtalade ståballar är den som Bengt Anderberg skildrar i novellen När det gick för kyrkoherden, ursprungligen publicerad i 60-talets storsäljande bokserie Kärlek 1—14: ”I sitt hus ovanför staden hade kyrkoherden vaknat med världens ståfräs. Kors ifrån helvete. Den blir inte lätt att få ner. Så var hans första tanke i morgonstunden.” "Han var desperat och hade ståballe och kramade om mig, som man gör, men tryckte ballen mot mitt lår." (Kalmér 2024 s 156)


(sl) utstående, erigerad* bröstvårta.


(lmo) impotens.  Ståfela är ju annars ett musikinstrument, basfiol.


(sl) ”enligt stockholmska lumparkompisar ett hufvudstadsord för ståkuk.” (J E S, läkare och uppvuxen i Göteborg)


(sl) stående knull.  "Skådespelaren Johannes Brost berättar [...] hur han koksad och glad tar en ståfralla med ett Café Opera-ragg vid Stadshuskajen...(Kalle Lind 2018) Se även fralla.


(sl) stånd, erektion. ”Hist.: sedan 1990.” (SO) Men Dahlman (2012) har ordet som 50- eller 60-tals slang.


se under ståballe.


(nyo)  ”styv klitta*”. (SAO 2013)


(sl) ståkuk. Stål är ett gemensamt germanskt ord, t ex engelska steel och tyska Stahl, med grundbetydelsen hård. ”Det blev dags för lite specialbehandling så jag drog upp henne på fötterna och vände henne om så att jag kunde dra upp hennes kjol och kunde då konstatera att hon inte hade några trosor på sig. Det var fritt fram att köra in stålet i henne.” (Fib/Aktuellt juli 2004) ”Du är visserligen stålhård, men jag är inte ömtålig, och jag har ett starkt rövhål.” (Louÿs 2011) Jämför järn.  Flicka (16 år) har stålmannen; ståkuk.


(sl) torska ihop stålar; tjäna på prostitution.


(sl) behå.


(sl) en stålboll som man t ex rengör kastruller med.


(sl) kraftig erektion  Jämför fjong.


(sl) stånd, erektion.


(so) om kvinna.


(sk) unga, fasta bröst. Enligt Ambrius (2002) från 1980-talet.  Jämför patt, patte.


(sym) vasst, stripigt könshår. Se även ull.


(sl) stående samlag. Se även macka (2).


(sl) ståkuk. Jämför dansk slang standermand, stådreng, ståmand.


fsv stand. Germanskt ord. Här om kukens  position i höjdled mest i sammansättningar som barometerstånd, solstånd och vattenstånd. Analogt med detta ha stånd; ha erektion och uppträda ståndsmässigt; med resning*. Enligt NEO är stånd i ha stånd ”hist.: sedan 1713”. Också i ordleken komma på obestånd; om skrumpkuk och impotens. Även ha/få knoppstånd; om att bli kåt enligt tigerskott i brallan (1/2001). ”Ung kvinnlig polis till torghandlare: — Har du tillstånd? — Nej, men om du släpper till så har jag stånd.” ”Föreståndaren hade det stånd han hade förstånd till.”

Enligt LOB (1992) så finns det fyra stånd: råballe, stålfjong, dyngkuk och lapskojs. Inom porrindustrin är ett av de centrala uttrycken good wood; stånd. ”Om man har stånd så är det som — nu låter det jobbigt och det är det ju inte — när man har tandvärk och det bara är tanden som träder fram. Hela kroppen är bara tanden. Eller om man slår sig på näsan och den svullnar och blir jättestor. Då är hela kroppen bara näsan. Om man har stånd, så blir man bara kuk. Kuken träder verkligen fram och kräver att man gör någonting.” (Hur är det att ha en? Ottar 3/97) ”Om han for med spårvagnen, så visste han i förväg, att spårvagnens rytmiska rörelser skulle stimulera hans aptit och ge honom ett lugnt ’personligt’ stånd, som han uttryckte det.” (Miller 1956) ”—Titta, han får stånd! sa Rödluvan förtjust. — Förstånd? — mumlade mormor, ty i den vällust där hon befann sig, hörde hon illa.” (Svedberg, Kärlek I/1965) ”Så jag gick hem och letade efter stånd i ordboken. Hittade ingenting.” (Puma Swede 2012)


är det hanliga könsorganet hos fröväxter. 1 ståndare, ståndis, ståndare och pistill (sl) ståkuk. Med hos Thesleff (1912). "Jussi hade tydlig korn på hennes gren*, där Ristos hand höll till. Med ens fick han ståndare." (Salama 1965) 2 ståndare; ståpipa, stårasp; stående knull. Kallas också för knäknäckare; då ställningen ofta leder till att knän och ben viker sig på de inblandade. ”Ändå lyckades vi knulla på ett eller annat sätt. De flesta gångerna var det fråga om ståndare.” (Mitt erotiska liv I 1967) Jämför knäskälvare.


(sl) ståkuk. Se även korv.


(lmo) enligt signaturen H A (manlig pensionär, Gävle) ”höjdläget eller den vinkel som motsvarar ståkukens resning mot magen”.


1 (sl) en rest kuk kan liknas vid en flaggstång, hallonstång, köttstång, lakritsstång, limstång, majstång, midsommarstång, midvinterstång, skjutstång, tältstång eller älskogsstång. ”En forntida ’snoppsed’ som vi fortfarande håller på med är vårt midsommarfirande. Vi reser en stång som vi dansar och kvackar runt. Den stången har i alla tider setts som en jättesnopp. Den restes för att jorden skulle ge goda skördar.” (Höjer 2002) ”Jaså, är det midsommar redan? säger jag då, är den artig eller är du enbart kåt?” (Östergren 2006) ”Folk började dansa kring midsommarstången. Wenke knuffade lätt på Loke. — Jag skulle föredra en annan stång just nu.” (Drougge 1998/2003) ”Du binder din eldkrans kring min midvinterstång ...” (Hästbacka: Till min älskade och hennes fitta. Subaltern 3/2006) ”Efter en stund kände jag mig fram ända till hans fina styva stång.” (Bjørnebœ 1967) "En av er var det, tänkte han, som kom och störde mej i går natt när jag halvtopp hade henne på limstången." (Länsberg 1959)

Halvstång i flagga på halvstång; dålig resning, impotens. ”Det var förresten misslyckat. Eller i varje fall inget vidare. Han flaggade på halv stång och härjade vilt inuti mig och hoppades jag inte skulle märka någonting.” (Jong 1976) Jämför norskans ta en dame på stanga (sätta en dam på stången). En bild man förstod lättare tidigare när kavaljeren skjutsade sin dam på cykelstången. Danskan har, enligt Bom (1950), stang; kuk och stangfeber; könssjukdom hos män. 2 (åld) en bräda eller stång fäst mellan ett par träd eller mellan ett par pålar nerstuckna i marken. Ett primitivt dass, vanligt i äldre tider och använt i avlägsna och isolerade trakter av Sverige ännu i början av 1900-talet. ”Det mest anmärkningsvärda här är avträdena, sade hälsovårdsnämndens ordförande. Man kan helt enkelt inte använda dem. Man kan inte, man vågar inte sätta sig där. Det finns som författaren vet, tre slags avträden i Sverige: WC, VS och SV. Dvs vattenklosett, vanligt skithus och stång i vägg. Här är det närmast SV. Det vill säga en enda vippande bräda. Och den är så nersmord att ingen civiliserad människa kan riskera att komma åt den. Men icke desto mindre har jag sett unga flickor i högklackade skor, sminkade, pudrade, i silkesstrumpor och sidenblusar gå dit! För att sen gå på dans.” (Nordström 1938)

”Gästgivare är skyldig att till resandes bekvämlighet hålla stång i vägg på viss höjd över marken. Om stången ej är på rätt höjd, böte gästgivaren mansbot, om grisen biter av tasken på en resande, men om stången är på rätt höjd och grisen biter av tasken, är det resandes ensak. (Han får skylla sig själv.)” Texten finns inte nedtecknad någonstans utan vilar på muntlig tradition. Kanske är det hela bara en skröna med studentikost ursprung. Men det var inte alldeles ovanligt att grisar och andra skitätare (t ex stora råttor) slet korven ur baken på den nödige och ibland kunde även andra hängande föremål följa med av bara farten. Jämför råtta (1).


(sym) manslem*. Se även hammare. Anm: stångjärnsjhammare användes för utsmidning av välljärn till stångjärn.


(lmo) kuk. ”Den stora skillnaden mellan män och kvinnor. Förutom vad man tycker är godast att äta. Okej, jag vet, avbröt jag. Ostron eller polkagris. Polkagris, sa Emma och höjde på ögonbrynen. Den var ny. Saltad stångkorv, brukar vi säja.” (Boije af Gennäs 1991) Se även korv och stång.


(lmo) 1 kuk; liksom ståndkorv ordlek på stångkorv. 2 skitkorv; som stånkas fram.


(sl) uttrycket ”kärt barn har många namn” gäller i hög grad för den dyrkade och eftersträvansvärda ståkuken t ex  ståpelle, ståpenis, ståpick, ståpitt och ståsnopp. ”Jag putsade på som en galning och grubblade över hur jag skulle kunna kamouflera en ståpelle som fick mig att se ut som en gravid herre i overall när jag skulle ner och flytta stegen.” (Thomas Winding, Sänghästen 1987) Jämför danskans ståpik; ståpick och cykelstöd. Se även paj och purjo.


(sl) fullt stånd, ståkuk.


(sym) kuk. Jämför räka.


(sl) ”en alfahanne”. (slangopedia.se) En riktig karlakarl.


(sl) stånd, erektion. (se do)


(förb) ”ett avsides beläget städ = hemlighus*. Ursprungligen missuppfattning av danska et afsides beliggende sted (ställe). Taget från novellen ”Den skinnsjuke greven.” (Ingers 1977) Jämför ställe (3).


1 (sl) ställa i, ställa på, ställa upp; att knulla hårt och brutalt utan förspel, finesser och känslor. Jämför sätta (på). Även ställa sig till någons förfogande.  ”I landet Vatsagulma träffade kvinnorna om kvällarna kungens tromän och ställde sig till deras förfogande.” (Vatsyayana/Kalyanamalia 1952) ”— Rör mig då, kunde hon viska. Du måste ställa den i mig.” (Runeborg, Kärlek 11/1969) 2 (euf)  ”ställa till det för sig”; bli med barn mot sin vilja. Andra liknande uttryck är ”det är ställt med henne” (Agnetorp, Vgl), ”hon har det ställt med sig” (Vilhelmina, Lpl), ”han har ställt till det (för sig)” (Sdm, Dl) och ”de har ställt till det för sig” (Ullånger, Ång). Uppgift från Byrman (1989). "Det gick en lång tid, till dess skomakaren såg att det inte var rätt ställt med dottern." (Folksagan i Sverige 2 s 477) 3 (sl) ställa [in] skorna (tofflorna); dö. 4 (sl) ställa sig; få stånd. ”Den knästående kvinnan arbetar med frenesi på att med munnen få en ointresserad snopp att ställa sig.” (Pockettidningen R 4/77)


(euf) 1 könsorgan. ”Emellertid rannsakade jag noga igenom stället, alla vinklar och vrår, och hon lät det passera men bad mig denna gången snart gå, emedan pigan väntades hem för att laga middagen.” (Hallenstierna 1972/1700-t) En kall kvinna har, enligt Linné (1979/1700-t), bl a ”stora slanka pattar” och dåligt med hårbeklädnad på sina ”wissa ställen”. Jämför egenskaperna hos en ”het kvinna” under vätska. ”Han lade sin hand över hennes hemliga ställen, i en sorts intim hälsning.” (Lawrence 1928)

”Men så många som 28 % vill bli kyssta på ett barnförbjudet ställe, eller som amerikanarna uttrycker det, på ett x-märkt ställe på kroppen.” (YA 27/12-2003 om bokförlaget Harlequins undersökning var bästa kyssen placeras.) 2 klitoris. ”... och hans fingrar smekte mig åter på det rätta, ljuvliga stället och jag kunde inte längre ligga stilla utan höjde och sänkte skrevet och vred mig och slängde och kastade.” (Ardelius, Kärlek 2 1965) 3  ett visst ställe; avträde, dass. ”Just vid det klockslaget begav sig min far med vanlig regelbundenhet till ett ställe som då för tiden och i landsortsstäder var beläget på bakgården.” (Bergman 1922) ”—Skulle människan, sade hon, vakna, har jag varit på ett visst ställe.” (Hallenstierna 1972/ 1700-t)

Norskan har et vist sted samt det sted (der) selv Kongen går alene. ”En kväll måste han lämna säterstugan för att uppsöka det lilla ställe till vilket till och med kungen går till fots. Han tog på sig anorak och skidmössa, det var en promenad på två minuter, det var mörkt och kallt, och själva stället var det mest blåsande exemplar av arten ’Villa Korsdrag’ som någon fjällbonde någonsin hade satt ihop av gamla plankor.” (Mykle 1995/1957) Se även städ.


(euf) 1 i Valbo i Gästrikland säger man om gravid  att ”hon ä i den ställningen”. Enligt kvinna (f 1941) används uttrycket mest av äldre. (Byrman 1989)  2 kuk. 3 stånd. ”En kort vapenvila, men först sedan han triumferande bevisat för mig att han gav sig i upprätt ställning.” (Cleland 1965/1749) 4 olika knullställningar som rid- och missionärsställningen.*


(euf) penis. En U-formad stålstav som avger en viss ton när skänklarna sätts i svängning. ”Det blev naturligtvis för mycket för kantorn. Snabbare än någon levande hunnit ta en ton fick han fram stämgaffeln han hade innanför gylfen, tog ett skutt upp på disken och rände in den till hårfästet i första stöten.” (Olofsson, Kärlek 13/1970)


(fsv) förstoppning*. (Söderwall 1897) Jämför stämma i stämma blod; stoppa blodflöde.


(sl) avlida, dö.


(euf) kuk. Stam på ört. Av tyska Stengel; liten stång. ”Framför allt när de supit sig fulla på värdshusen väcks hos vissa män ett pockande behov av att dra fram sitt ’don*’ ur byxorna för att inför närvarande kvinnor och män skryta med vilken väldig ’stängel’ de har.” (Duerr 1998)

Italienaren Pietro Bembo, som bl a verkade som kardinal och poet i 1500-talets Rom, hyllar i en av sina mest berömda dikter ”stängeln”. Efter att mycket målande ha beskrivit stängeln med föremål hämtade från djur- och växtriket, avslutas dikten: ”Ju bättre stängeln fyller den gripande hand/ och den kyssande mun, dess mer välkommen är den./ Vill du veta dess namn. De kallar den Sädesärla/ i det frispråkiga Rom. Och förlåt att jag säger det:/ Även om de lärde kallar den liten till omfång,/ reser den sig med våld hos mig, som är olärd./ Kan man med detta förnärma någon för mycket?” (Erotikens historia del 1/1963) "Kort och gott, för att visa sin styrka, bar pater Arlotto husföreståndarinnan, den goda själen, till sängen på sin vallmostängel...” (Aretino 2008) ”Hans styva stängel stod rak som ett ljus, och jag måste behärska mig för att inte gripa tag i den.” (Salten 2009)


(sl) ha mens, menstruation*.


(lmo) kondom.


(dial o åld) enligt Rietz (1867) ’penis equi’; hästpenis.


(sym) fitta. Trädlöst, gräsbevuxet område.


(sl) sperma*.  Sperman påminner om stärkelse.


(dial) stjärt*. (OFVG) ”Af stryben [strupen] de gjorde nyftering,/ som femton alnar hjölt (höll) ikring/ af stärten de gjorde en solafjär./ Som ungmöer bruga i sommarvär.” (Byrman/ Olofsson 2011) Lundbladh (2012) har stärt, start; stjärt, handtag, skaft.


(smn) fittan.


(åld) klitoris. Ordet finns med, utan närmare förklaring, i Robergs Lijkrevningstavlor (1718), vår första lärobok i anatomi.


kondom av kraftigt material som ger stöd för otillräckligt styv penis. Se även kondom.


se stygga.


(dial) manligt könsorgan. (ORB)


germanskt ord, fornsvenska stynia, stönia, isländska stynja; stöna, stånka. 1 (sbst) sitta på stönan; sitta på avträdet, dasset. Med tonvikt på ljudåtergivningen. Besläktat med stånka. Nilsson (1937) har stöna; avträde, från K2 i Helsingborg. 2 (vb) knulla ljudligt. ”Hon stönar högre och högre. Jag hör henne viska herregud och hon skriker när hon kommer.” (Hagman 1991) "Jag börjar stöna av tillgjort välbehag, sådär nu har jag gjort det igen. Fejkat för att det ska ta slut." (Tikkanen 1975) "Så gav han äntlgen ifrån sig sitt höga avslutande stön, och sjönk sen ner på henne och andades häftigt." (Segerlund 2021 s 19)


(ljud) man som tänder sexuellt på att anonymt ringa upp kvinnor och trakassera dem med sexuella förslag och antydningar, samtidigt som han onanerar och stönar i luren. En form av telefonterror. Amerikansk slang har breather för samma fenomen.


(sl) kuk, stång. Fornsvenska stör; stör, stav. ”Ack käre fader, det känns som grenslade jag en kittlande gärdsgårdsstör.” (Häglund, Kärlek 8/1967)


(sl) starkt sexuellt upphetsad. Se även under kåt.


(sl) diarré*. Se även mage (4).


(sl) göra en stöt; tjuvknulla en kvinna, dvs mot hennes vilja. Även i stöten; i fin form bl a om den som är kåt. Se också mortel, mortelstöt.


(sl) 1 rörelse under knull. ”När vi har samlag ligger han ovanpå, och vi har kropparna i en lätt båge så att mitt clitorisområde ligger fritt och kan stimuleras av tryck från hans kropp när han stöter mot mig.” (Hite 1977) ”Sedan stöter han in i mig precis som i scenen på höstacken i filmen, gärna lite brutalt.” (Förbjudna drömmar 1993) ”På natten vaknade Kurt-Göran; han hörde pappan viska först i mörkret, lägga sig sedan på mamman, börja sakta stöta och andas allt häftigare, och till slut stöta så hårt att det lät som om blöta skinnhandskar slagits ihop.” (Pohjanen 1984) Jämför stötvis. 2 stöta på; flörta. 3 stöta upp; kräkas, spy.


1 (sl) bröst. ”Jäla, såna stötdämpare hon hadde.” (Mailer 1982/1948)


(sym) kuk. Se även pinne.


(lmo) betala någon stötvis; med knull.


1 (euf) att ”vara på stövlarna” säger man än idag (1933) i göteborgstrakten om gravid kvinna. Detta enligt  man (f 1859). Också om berusad, men då får man väl anta att det rör båda könen. Ursprunget dunkelt. Uppgift från Byrman (1989). I Skåne däremot betyder vara på stövlarna; att vara berusad. 2 (euf) han dog med stövlarna på, under knull. Jämför mort douce, la. 3 (sl) att ha stövel; att ha stånd. Uppgift från författaren Dan Mellin (f 1945) som hört uttrycket i södra Stockholm under 1950- och 60-tal. 4 (sl) kondom. ”Jag går inte till sängs med stövlarna på.” Sagt av man som vägrar att ha kondom vid samlag. 5 (so) stövel = skitstövel*, enligt Ohlmarks (2004) och: ”E du så rädder å di, din stövel?” 6 fetischistobjekt. Jämför fetischism. ”Jag har levt genom stövlar. Stövlar och skor. Det är jättekul och tillfredsställande att gå i dem. När stövelskaftet kramar kring benet, sluter sig om benet, är det som att bli kramad av en kvinna man tycker om.” (Erik 46 i Bäsén 2006) 7 bildlikt. ”Om en bonde i Tyrolen ville att hans hustru skulle föda en pojke, drog han på sig sina stövlar, innan han gick till sängs med henne. Stövlarna var ju ett manligt plagg, och meningen var väl att detta skulle inspirera naturen att låta det liv, som samvaron med hustrun väckte, bli av manligt kön.” (Tilander 1989)


(sl) lukt av tåbira, fotsvett. Pommac en läskedryck.


(so) Nilsson (1937) har ”sköka, lättsinnigt fr.”, medan Gibson (1978) har subba; ”slinka och manlig prostituerad”. Belagt från 1700-talet. Ordet är bildat av dialektordet subba; sopa ihop, smutsa. I hotell —  och restaurangbranschen är subba en gammal benämning på servitris och idag har vi kaffesubba; om tågvärdinna. Uhrström (1911) har ” subba = vanl ’uppasserska’; även synonymt om ’kvinns’ i allm. I uppländska dialekter betyder subba ’slamsig kvinna’.” I en omröstning i tv-programmet Värsta språket (21/11-2002) om svenskans fulaste ord kom subba på andra plats. Fulast var vårtgård*. Jämför subba (vb); söla, smutsa, plaska.


(sl) lösaktig. Se även subba.


(lmo) lindrig svordom.


(latin sublimo; upphöja) en sorts förädling som uppnås genom att sexualdriften förträngs och ersätts med mer högtstående och socialt accepterade aktiviteter som t ex religion och konst.


(latin submittere; underkastelse) underkastelse motsats till dominans*. "Hon var submissive, så det var en perfekt match." (Kalmér 2024 s 149)


(latin succumbere; att ligga under) medeltida lysten kvinnlig demon som förorsakar marritt och påtvingar sovande män samlag. Sägs ligga bakom pollutioner* och nattlig sädesavgång.  "I Häxhammaren beskrivs dessa demoners väsen, förehavanden och möjligheter mycket utförligt. Succubi och incubi är vackra och attraktiva, vilket gör det svårt för människor att stå emot frestelsen." (Bergenheim 2020) Se även incubus.


(sl) 1 fitta. 2 sucka, dra sin sista suck; avlida, dö.


(sym) fitta. I Stockholm om tunneln mellan Polishuset och Rådhuset. Suckarnas bro; bron från Dogepalatset till fängelset i Venedig. Se även gång (2).


(sl) 1 fitta, könshår. 2 Thesleff (1912) har ”sudd; membrum virile*”.


(sym) avlida, dö.


(sam) synd, synda.


(so) idiot.


(sym) fitta. Porös, luftig maträtt.


germanskt ord, besläktat med engelska suck; suga och soak; suga upp. 1 (sl) knulla oralt*. Jämför engelsk slang suck och tysk slang saugen med samma betydelse. Andra ljudhärmande uttryck  för cunnilingus och fellatio (se do) är glufsa, slafsa och sörpla. ”Det blev bara lite sugelisug. Han har en så otrolig kropp. Och jag har aldrig tyckt att det varit så otroligt skönt att suga någon förut. Love har en underbar snopp. Lagom stor. Vacker form. Lagom skinnig.” (von Zweigbergk 1995) ”Jag tänker i debit och kredit. Om jag suger honom vill jag att han ska slicka mig, etc.” (Hite 1977) ”... den där scenen i ’Garp och hans värld’ där Garps hustru biter av älskarens penis och killen dör. Bokstavligt talat avsugen.” (Jong 1984) "Hennes ögon är slutna, hon är så koncentrerad på avsugningen att hennes ansikte är helt  uttryckslöst och hennes drag är helt rena, aldrig förr har jag fått tillfälle att se ett sådant förkroppsligande av gåvan." (Houellebecq 2019)  ”Sug mä tom å spruta mä full!” (Teratologen 1998) "Sug och svälj/Trevlig helg!" (Text på studentflak i Ystad 10 juni 2022) Jämför under bobbitta.  2 (sl o so)  sug, sug av någon, sug (min) kuk, sug kuk och dö, sug på den.” "Benjamin tycker inte om att bli avsugen rädd som han är att hans partner ska råka bita till."  (Recension i SvD 21 januari 2024 om Åsa Kalmérs Naket. Hans mest intima.)

glufsa, fellatio cunnilingus sörpla slafsa saugen suck


se under sugardaddy.


(sl) från engelskan. Svensk motsvarighet snaskefar*. 1 prostituerade pojkars manlige beskyddare. 2 (äldre) män som ger pengar och gåvor till unga kvinnor (sugarbabes) i utbyte mot sex. ”Vissa unga tjejer har flera Sugar daddies: en för skor, en för kläder och en som bjuder på restaurang, säger Diane Ritson från organisationen Peoples Management.” (Ottar 1/2007) Fenomenet kallas sugardejting och är enligt polisen den absolut vanligaste plattformen där barn gör sin prostitutionsdebut.  Jämför Sugar Mommies; äldre kvinnor som träffar och underhåller pojkar och yngre  män.


(sl) blöt intensiv kyss.


(sym) ett av 40 namn på fittan i Den doftande trädgården*.


(sl) kåt*.


nordiskt ord besläktat med so och svin. Hona hos svindjur.  Här skällsord om 1 kvinnans könsorgan. I den grekiske författaren Aristofanes komedi Lysistrate från 411 f. Kr som handlar om en framgångsrik sexualstrejk bland Athens kvinnor hotar dessa med att trycka sina suggor mot de vapenskramlande männen. I dialekt finns mörksugga som dels var ett fiktionsväsen att skrämma barn med, dels beteckning för ett ”onormalt stort, svart svin” medan ordet i Rättvik också användes om kvinnans könsorgan i  ”sitt å grena å vis mörksugga”; sitta o skreva med benen o visa könsorganet (om sysslolös flicka). Uppgift från Birger Eriksson i Falun som hittat ordet hos Landsmåls- och Folkminnesarkivet i Uppsala. "När Anna Matsdotter såg hustru Valborg på gatan stannade hon och ropade: Din gamla sugga, din suggerumpa." (Vendel 1619 hos Inedahl 2023) 2 lesbisk. 3 prostituerad. Ett av trumfkorten i det enkla hasardspelet kille (cambio) kallas hussu och föreställer en vildsvinssugga. De äldsta killekorten (kille har spelats i Sverige åtminstone sedan 1700-talet) hade i stället för suggan en stilig dam med ett mynt i handen, ett tecken på att hon var till salu. Kortet med vildsvinssuggan tjänade som en sorts bildgåta för de spelande, där suggan var lika med en prostituerad.  Se även gris.


(sk o so) grishuvud. Se även sugga.


(sl) suga av, oralsex*. Se även suga.


(sl) fitta.


1 (sl) prostituerad som suger av kunderna. 2 (so) tjej som är så vidrig att mannen inte vill knulla med henne utan bara låter henne suga av honom.


märke i huden som uppkommer när man suger. Bland dagens tonåringar kan det ligga så mycket prestige i sugmärken att man t o m tillfogar sig dem på egen hand. ”Lollo med sugmärken som ett pärlband runt halsen, antagligen gjorda av sin senaste salsabak...” (Tegar 2002)


(sl) kuk. Se även nisse och pinne.


(sym) fitta. Se även propp (4).


(sym) kuk. Se även rör (2).


(sl) hora. Enligt slangopedia.se kommer ordet från ryskan och uttalas souka.


(sl) sula iväg satsen; ejakulera*.  Sula iväg; kasta.


(lat) kvinnans blygd* enligt Chorier (1967). Plogfåra*, ränna.


(lmo) fotsvett. Jämför mockasintoddy och juice.


(dial) ”spene på qvinnobröst; deraf sulla; dia”. (Rietz 1867)


(sl) långkalsonger. Efter tungviktsvärldsmästaren i boxning John Sullivan (1858—1918) som uppträdde i vita trikåer under sina matcher. Knax=byxor. Se även intima plagg.


(sl) suga t ex suga kuk.


(sk o so) om misslyckade typer i allmänhet. Se även torsk.


(so) nedsättande om fitta. Se även hål och träsk.


(so) nedsättande om mannens könsorgan i stil med kvinnans sumphål*. ”I vredesmod rusade jag ifrån honom och började i stort sett omgående limma* på bästa första sumpkuk jag kunde hitta.” (Otrohet i Närstrid: Vanessa 2005)


(sl o so) runkare, onanist. Äldre yrkesbeteckning på den som syresatte fisksumpar genom att kontinuerligt skaka dem så att vattnet böts ut.  Det hela gick till så att sumprunkaren låg på rygg på lastluckan och med foten satte fart på en sten som hängde i ett rep från riggen. Stenens pendlande rörelse togs upp av båten som kom i gungning vilket fick friskt vatten att skvalpa in till fiskarna i sumpen. Runka, här i betydelsen skaka långsamt,  är fornsvenska med ursprungsbetydelen  svaja, släkt med dialektordet rinka; vaja av och an. "Vad är det för lågstående och ointelligenta sumprunkare som kan dyrka en som för det första inte har existerat och för det andra om han verkligen existerat och sett ut som på den där bilden måste ha varit tidernas fikus." (Roth 1969)


(efter staden Shunem, Israel) mental och fysisk föryngring hos äldre genom (sexuell) samvaro med yngre. ”Kung David var nu gammal och ålderstigen. Trots att man bredde täcken över honom hade han svårt att hålla sig varm. Kungens män sade till honom: ’Herre, låt oss söka reda på en ung orörd kvinna, som kan betjäna och vårda dig. Om hon får ligga i din famn, herre konung, blir du varm’. Sedan sökte de runt hela Israel efter en vacker flicka. De fann Avishag från Shunem och förde henne hem till kungen. Det var en mycket vacker flicka, och hon vårdade kungen och hjälpte honom. Men han låg aldrig med henne.” (Bib 2000 1 Kon.1-4)


(åld) mensskydd av antiseptisk gasväv med stoppning som, enligt Nyström (1910), ”efter begagnandet läggs i kallt vatten hvarigenom allt blodet suges ut, tvättar den sedan och kokar den. Bindan skyddar under kläderna.”


(smn) kuk.


(sl) fittan.


(fi) Finlands fitta. Enligt Don Herler, Helsingfors ”den starkaste finska svordomen”. Jämför vittu.


(lmo) anus, nummer två*. Efter den näst högsta fotbollsserien i Sverige.


(sl) en så fantastiskt snygg tjej som, enligt slangopedia.se, "får en att dregla som ett djur".  Gäri är slang för tjej, brud.


(sl) skrytsamt om kuk.


(sl) extra stark porr. Jämför hårdporr.


(sl) mycket sexig.


se infrasex.


(lmo) surfitta (ordlek på Indonesiens näst största stad).


1 (dial) den sure; ”hin onde” och, enligt Rietz (1867), allmänt förekommande. I slang om djävulen och i överförd bemärkelse också om penis (i Sydsverige)  (Thorén 1996). Jämför under den lede och den onde.  ”Daj skulle allt den sure ta.” (Ohlmarks 2004)  2 (sl o sk) den sure; kuk. ”Å så han fram me den sure, förstås, å skulle på mi, de aset.” (Ohlmarks 2004)

käre
fule
väldiga
ådrige
den
helige
döde
långe
skallige
farliga
ofulländade
den sure


(no sl) att ha sex med någon för att hämnas på en annan.


(nyo) ”att ha gnidsex”. (SAO 2013) Se även gnida.


(sl) från engelskan. ”Surfa på de blodröda vågorna.” Om mens, menstruation*.


(sl) speciellt illaluktande fis*.


(so) 1 äldre oskuld. 2 skällsord till kvinnor i allmänhet. ”Hon fick fram puderdosan och forcerade ett osynligt moln av tung Chanel 5-parfym som överlevt sitt bäst föredatum, liksom den trehövdade samlingen surfittor.” (Drougge 2010) Enligt en lista, med namn och öknamn  på  1700-tals prostituerade i Stockholm, redovisad hos Lennartsson (2019 s 175), finns öknamnet Surfita med.


(so) sur fitta. Se även fjas. Uppgift från The Alternative Swedish Dictionary.


(so) sur fitta.


(so) om sur och vresig man.


surkålen lär vara det bästa sexstimulansmedlet för män över 40 år. ”En undersökning med 500 män visade att 90 procent kunde ha samlag i upp till 30 minuter om dagen när de hade ätit den syrade kålen tre gånger dagligen.” (Cox 2004)


(so) allmänt odräglig kvinna.


(sym) fitta. Se även mun (1).


se mussla.


se surfitta.


(sl) illaluktande fjärt. Se även mög, mök.


(so) sur och vresig man. En manlig bitterfitta. (se do) Se även surkuk.


(sk) Ohlmarks (2004) har ”sur, illaluktande fjärt, även överfört: om person.”  Från samma källa: ”Din rälige, sure surrk som går här å förgiftar all trevnad i huset.”


latin surrogare; föreslå, välja istället för något, ersättning, nödfallsmedel. Person som yrkesmässigt och kurativt ställer upp och hjälper den som lider av sexuell xenofobi, sjuklig skräck för att träffa främmande personer.


se svettblemman.


(sym) fitta. Se även fisk.


(sl) könssjukdom.*


(åld so) nedsättande benämning på äldre vällustig eller liderlig gubbe som i smyg betraktar lättklädda damer på t ex en badstrand. Uttrycket grundar sig på det apokryfiska tillägget till  Daniels bok om Joakims sköna och dygdiga hustru Susanna, som då hon badade i en damm i trädgården utsattes för närmande av två gamla gubbar som anklagade henne för äktenskapsbrott när hon avvisade dem. "Damernas alltmer lätta toaletter ha haft det goda med sig att bergsskrevorna vid badstränderna befriats från äldre herrar med kikare, s. k. susannagubbar." (Söndagsnisse-Strix 1934)


franska suspensoir från latin suspendere; upphänga. Skrevbinda, tygpåse som används för att bära upp och stödja pungen vid sjukdomar i testiklarna eller för att skydda dessa under t ex idrottsutövning. Suspensoar ”hist.: sedan 1837”. (SO) Under EM i konståkning i Birmingham 1989 drog den engelska domaren Vanessa Riley av 0.2 poäng för ryssen Alexander Fadejevs insats, då hon ansåg att hans suspensoar syntes alltför tydligt under byxorna.


(eng) suspension; upphängning. Den kanske farligaste bondage-formen som går ut på att hänga upp en bunden person fastsatt på flera ställen ovanför huvudet. Se även bondage.


(no barn) puss, pussa, För svenska barn står orden för sov och sova.


(smn) fitta. Jag får associationer till  den långlivade schlagern Flickorna i Småland,  Sussilull och Sussilo,  som skrevs 1912 av Karl Williams och Fridolf Lundberg.


(sl) homosexuell man sammankopplad med torsk*. Med hos Thesleff (1912). Sutare är  en karpfisk.


hallick*; man som utnyttjar prostituerad. Från franska souteneur av soutenir; beskydda, underhålla. Ursprungligen av latin sustinere; underhålla.  NEO har ”hist.: sedan 1892”. ”Benämningen souteneur har på ett århundrade undergått en liten förvandling. Ursprungligen avsågs därmed en gentleman, som underhöll en älskarinna, vilken kallades soutenue. Senare har betydelsen blivit bakvänd, så att sutenör numera är benämningen på den av den prostituerade underhållna älskaren.” (Eriksson 1939)

”Särskilt upprörande är det sätt, hvarpå soutenörerna pläga behandla de kvinnor, af hvilkas offervillighet de lefva. På det obarmhärtigaste utsugas och utplundras dessa arma varelser, misshandlas på det råaste sätt, tvingas till den yttersta grad af lastbarhet, förtryckas och förnedras för att en gång, då deras förtjänst icke blir tillräcklig i deras förtryckares ögon, hjälplösa och utblottade bortkastas.” (Reglementeringskommittén 1910) ”Det är en disponent i pilsnerdricka/ Han står och talar med en glädjeflicka./ Och sutenören stryker andra sidan/ av gatukorsningen i lömsk förbidan.” (Nils Ferlin 1898—1961: Gatubild)"


(euf) gravid, havande. Enligt Byrman (1989) möjligen till sutta; stöta till (Ha) eller skämtsam variation av syt*. Troligen gäller det sistnämnda alternativet, eftersom de småländska och halländska uppgiftslämnarna båda betecknar uttrycken ”hon är på sutten” och ”han har gjort henne på sutten” som skämtsamma. Att ”sutta upp” en kvinna är att göra henne med barn.


(dial) suga, dia. Uppgift från ORB som också har suug geita med samma betydelse.


(sl) kort för snuttväst; bysthållare, behå.


(sl) stod i USA på 60-talet för Secretly We Are Gay och användes för att annonsera ut bögfester och andra homosexuella sammankomster. Används idag, enligt slangopedia.se, ”för folk som anser sig vara coola och tror att det är en ursäkt för idioti”.


(sl) kuk. Se även mast.


(dial) pissa. Ihre (1766) har ”mingere” och Rietz (1867) ”kasta sitt vatten”. Båda anger Skåne som fyndort.  Jämför mingo.


(euf) kvinnans könsorgan, där penis häckar. Från min ungdom i 1950-talets Närke minns jag en äldre bonde som berättade att han i sin ungdom stått och hållit i när ortens doktorinna av någon anledning klättrade uppför en stege. Hans förtjusning och förvåning visste inga gränser, när han berättade vad han sett: ”Kan du tänka, jag såg hela svalboa.”  Hans förvåning kom sig av det faktum att en så pass fin dam saknade underbyxor, vilket då (kring sekelskiftet 1900) i regel bara var vanligt hos de lägre samhällsklassernas kvinnor.


(dial o åld) enligt Ihre (1766) ”cloaca, hemligt hus” och han anger ordets hemvist till Västergötland, Gotland och Värmland. Rietz (1867) har samma betydelse och utbredningsområde som Ihre. Han jämför dessutom med svala sej; pissa. Svale, svalgång betyder egentligen en öppen eller täckt gång längs husets övervåning, även farstu. Rietz talar om ”ett rum som ger svalka”, något som passar in på ett utedass, särskilt vintertid. Vissa ordexperter ser släktskap mellan svale och latin solarium, vilket bl a betyder altan, terass och som har med sol att göra.


(euf o sym) kvinnobröst. Lars Forssell (1928—2007) skrev texten till Sveriges bidrag i Eurovisionsschlagerfestivalen 1973 där det bl a heter: ”Är jag grå/ är jag sorgsen/ är det höst/ dina bröst/ är som svalor som häckar...” Forssell har här inspirerats av bibelns Höga visan, där den älskades barm liknas vid ett killingpar.


(sym) om kall, avvisande fitta. Se även skåp (3).


(sym) 1 svamp, svamphåla; fitta; suger åt sig kuken som en svamp. ”Skulptörn, som stod framför, böjde sej ner för att se bättre och mumlade förtjust på sin tidiga ungdoms tungomål: — Herrejistanes, bara lite, lite dun på svampen.” (Rosengren, Kärlek 12/1969) 2 kuk i vrida ur svampen; pissa, runka, få orgasm. Jämför dansk slang vride svampen. ”Att de inget bättre vet än såna som han, med tjurnacke och hårigt bröst och stensvampskuk, tjockast vid roten.” (Ebba Witt-Brattström hos Arnberg 2015) 3 skämtsamt sägs det bl a i Lund ”hon ska få svampar” om kvinna som ska få barn. Uppgift från Byrman (1989). 4 för de gamla romarna var spongia (svamp) ett oanständigt ord. Detta enligt Montaigne (1986:1): ”De torkade sig i röven (den där meningslösa vidskepelsen kring ord överlåter vi åt kvinnorna) med en svamp, och det är därför som spongia är ett oanständigt ord på latin.”

I sin Harrisons historia (Svd 22/3-2020) berättar Dick Harrison hur svampen ifråga användes: "Rent praktisakt gick det till så att romarna placerade svamparna på pinnar och satte dem i hinkar med salt- eller vinägerblandat vatten mellan varven. En sådan tvättsvampspinne gick under den grekiska

benämningben xylospongium, vars latinska motsvarighet var tersorium." Se även under torkmedel och håla.


fsv svan.  Germanskt ord till en rot med betydelsen sjunga. Här månsing för penis. Gösta Bergman (1929) har som källa ”knallen Sandin död 1915” och menar att kopplingen till penis är dunkel. Det är naturligtvis den långa svanhalsen som är boven i dramat. Symboliskt finns också svanhals om kuk. ”Sen började flickan trefva emellan skrifvarns lår/ Hvad är det för en svanehals/ Aj aj aj så svanehals,/ som deremellan står.” (Byrman/ Olofsson 2011) ”Gerda hade röda stövlar och var så in i helvete vacker, att jag trodde att jag hade en levande svan i byxorna.” (Ekroth 2012)


tyska Schwanger havande. Lars Holm berättar i När biskopen blev gammal blev han ful i mun eller De sena tillläggen i Swedbergs Swensk Ordabok (1986) att: ”Aktiviteterna [han har tidigare räknat upp en rad uttryck för könsumgänge] ledde förhoppningsvis till att hustrun blev Swanger (1636; enda belägg i SAOS fram till 1735 för detta tyska lånord för ’havande’) och hamnade i ’grötwrå*; ligga i grötwrå, i barnseng’ (av SAOB belagt bara i Columbus’ Ordeskötsel, 1678).”


germanskt ord till en rot med betydelsen böja, svänga. Här dialekt med betydelsen  svank; svankryggig, fördjupning.  Nedre delen av ryggen. Utgör för en del en erogen zon. "Hans hand mot min svank var kravlös, men jag lutade mig ändå närmare och ville att han skulle känna hur jag kändes." (Pip Williams 2022 s 357) "Jag är otroligt känslig kring nacken, väldigt erogen och sedan är det svanken." (Kalmér 2022 s 79)


fornsvenska swanz; släp på kjol av lågtyska swanz med samma betydelse. Jämför tyska Schwanz och medelhögtyska swanzen; svänga hit och dit. 1 (euf) ”swantz; cauda, item penis.” [svans, stjärt även penis] hos Swedberg (1720-t). I engelsk slang kan taile; kuk spåras tillbaka till 1500-talet. Svansen mellan benen; i fittan.

Laqueur (1994) menar, i en fotnot, att ”svans inte bara avser den bakre extremiteten utan såväl penis som de kvinnliga könsdelarna, även om detta är ett slangmässigt språkbruk jag inte har stött på i medicinska texter”. ”... skölja kattsvansen i kardiskvinnornas såar.” (Pohjanen 1998) ”Nu gungar de på havets botten omslingrade i döden med kuk i fitta, slev i gryta, kudde i kuddvar. Fars kos hårlösa svans i mor. De puppade* varann in i det sista.” (Nine Christine Jönsson, Kärlek 4/1965)

2 (euf) vagina, klitoris. Serenius (1757) översätter engelskans ”She gets her livelihood with her tail” med "hon förtjenar sig födan med stjerten (om en hora)”. ”Dessa gamla gummor hava i sin ungdom lekt den farliga leken med svansen i vädret med förste bäste...” (Rabelais 1966) 3 (euf) inhemska nordiska ord för svans är t ex rumpa och stjärt. Men medan dessa ord idag enbart står för bakdelen, ändan, har svans fortfarande kvar sin dubbla betydelse. Jämför t ex svanskota, kotorna längst ner i ryggraden, vilka tillsammans bilda svansbenet. 4 (sl) homosexuell. ”Du menar om han hade svans  sa Birgit och såg på Winbladh med ett roat småleende.” (Persson 2003) Danskan har svans i betydelsen bøsse; homosexuell.


(smn) kuk. Anspelar kanske på  Islands  mest kände författare, hövdingen och skalden Snorri (Snorre)  Sturlasson (1179—1241).  Namnet skulle bli än mer kuklikt om man istället för Svante kallade lemmen  Snorre.  Jämför snorr, snorre.


(sym) 1 fittan. 2 röven.  Se även under hål och ingång.


se under stjärna.


(euf) rövhålet. ”Och han hade det skönt, det var fritt fram, hon var hal och väloljad, han ville det skulle gå för henne medan han var inne i det svarta...” (Drougge 1998/2003)


1 (sl) kuk. Se även petter. 2 (so) resandefolk, zigenare.


(sl) fitta. Se även råtta.


troligen till svart i svår; intensiv. Enligt SO är svartsjuk ”hist.: sedan 1635” och svartsjuka ”hist.: sedan 1615”. Jämför danskans skinsyg (egentligen skensjuk) och tyskans Eifersüchtig; troligen ’svart i synen av avund’. Känsla som infinner sig när den man älskar är eller misstänks vara mer intresserad av en annan partner, så att man riskerar att förlora honom eller henne. Svartsjuka är en blandning av ensamrätt, avund och hat och kan urarta i våldsdåd mot den älskade och/eller rivalen. Följande tyska ordlek visar tydligt vad det hela rör sig om: ”Eifersucht ist eine Leidenschaft, die mit eifer sucht, was leiden schafft.” (Svartsjuka är ett lidande, som med iver söker det som skapar lidande.) "Jag hade en pojkvän som var totalt driven av svartsjuka och han var väldigt noga hur jag klädde mig och hur jag tog mig ut i offentliga sammanhang, hur jag pratade med andra människor." (Kalmér 2022 s 69)


(so) till mörkhyade och invandrare.


(euf) fis, fjärt. ”Liksom för att bekräfta det släppte han mitt i sin extas en lång fis. [...] Då han gav henne de sista dropparna låg hon och höll sig, på grund av fisen, beskedligt om näsan med ena handen. [...] När han vältrade sig ifrån henne sade hon: — Skall vi inte släppa ut svartstaren? Hon klev upp och gläntade på fönstret.” (Jussopov 1983)


(sl) svarva en ekorre*; skita.


(so o lmo) svart blatte*.


(sl) helvetet. Lär ju vara svavelfyllt.


(sl) svära*.


(so) kort för Sveda Värk och Brännkäring. Förr utlåtande i läkarjournaler. Även kallad käringsjukan och fibromyalgi.  ”Jag är fortfarande sjukskriven och snart är jag väl en SVB, sveda-, värk- och brännkäring, som läkare förr betecknade hopplösa fall.” (Söderblom 2015) Se även  fula yrkesord.


Ohlmarks (2004) har ”omtyckt lantlig sport, bestående i att man sätter en tändsticka till ändalykten vid ’låtande av bukens väder’.” Se även under fis.


(sl) 1 enligt Thesleff (1912) ”membrum virile* (flottistspråk).” Sveg (dial); ”lång och böjlig afhuggen tjock gren eller qvist”. (Rietz 1867) Lundblad/Josefsson (2021) har sveg, svej, swej och sjäj med betydelsen spö, vidja, penis. 2 i uttrycket dra åt sveg vilket är en  förmildrande omskrivning för dra åt helvete. Se under helvete.


(svr) tyskinspirerad svordom. Swein; svin och Steiger; klättrare.


(dial) manligt könsorgan. Även svejsar; något stort, stor penis. (ORB).


(da) ”i prostitutionspråk — massage med två kvinnor, där den ena masserar sitt eget könsorgan och den andra slickar kundens”. (Hertoft 1989)


(dial) liderlig levnad. (ORB)


1 manlig oskuld av sven; ung gosse, tjänare och -dom, fornsvenska domber; tillstånd, förhållande, som i t ex barndom, sjukdom.  NEO har ”hist.: sedan ca 1635”. Även i slangord som svendis, svenne, svennis, svenpan. "Det tog tid innan jag blev av med svenpan, på fyllan." (Kalmér 2024 s 155) Därav svensexa; uppsluppen fest för en man som skall gifta sig. Av sexa; lätt, festlig kvällsmåltid ofta med alkohol. Hist sedan 1832. Efter sex;  måltid efter kl 6 (18). ”Qvinnor och Männer/ Och jungfrur och Svänner,” (Bellman F E nr 17) ”Nu talar avund ur var trut—/ för när dygnet är till ända/ och bröllopsljusen brända/ så är det med din svendom slut!” (Moberg 1953) ”S är Svendom Sällan Sedd/ annat än på pilten Späd.” (Tankekorn) Jämför mödom; kvinnlig oskuld, jungfru och möhippa. 2 sven (smn) kuk.


(sl) sex mellan två manliga  homosexuella.


(da) Hertoft (1989) har ”i prostitutionsspråk — utlösning med handen” medan The Big Book of Filth (1999) menar att det rör sig om ”ömsesidig masturbering” (mutual masturbation) ett uttryck som enligt samma källa dök upp första gången på 1960-talet. ”Han tittade knappt ens på mig medan jag började ge honom svenskt med handen.” (Brask 2007)


(sl) sprut mellan kvinnobröst. Se även massage.


(smn) kuk. Ett vanligt namn för en vanlig sak.


(sym) beydelsen framgår av följande citat: ”Familjefäderna har i senaste numret av Slitz recenerat tjejernas hår därnere. [...] För er som inte vet vad ’Svenssonrufset’ är kan jag berätta att man behöver både lite sax och lite rakhyvel för att få till det.” (Skugge 2003)


(sl) se missionärsställningen.


(dial) svär, svärja. (ORB) Se även svära.


(lmo)”ejakulera på inköpt vara som man är missnöjd med.” (folkmun.se) Efter den tidigare programledaren Sverker Olofsson (f 1947) i programmet Plus i SVT.


1 fornsvenska svetter, isländska sveittr och norska sveitt. Gemensamt germanskt ord besläktat med bl a latin sudor; svett. I dialekt också blod av slakt. Så har t ex Västgöta-Bengtsson (1993) ”svetten; vanligtvis gresablo”. ”Hist.: sedan senare hälften av 1300-talet.” (SO) ”Vid slakt är i en del nord. dial. blod tabu och istället måste svett användas (blod ansågs för själens säte).” (Hellquist 1980)

Vad är och består svett av? Carl Curman har i sin bok Om bad och badning (Sthlm 1891) följande definition: ”En vattenafsöndring ur blodet, blandad med salter och vissa exkreter, kan afsöndras i oerhört vexlande mängd, uppgående till mer än ett kilogram på en timme, med i medeltal ungefär 1 K:o per dygn, vilken svettafsöndring antingen bildar en osynlig utdunstning, perspiration, eller samlar sig i ett flytande lager, transpiration, som sedan afdunstar från hudytan, evaporation och derigenom förmår åstadkomma en betydlig afkylning af kroppsmassa och blodmassa.”

Angående svettmängden presenterar Johan Törner i sin Samling af Widskeppelser (1946) en teori om detta: ”Så mycket man dricker långfredagen, så mycket skal man svetta det året.”  Ett säkrare mått på svettmängden för en normal individ är cirka tre liter per timme.  Svett nyttjades allmänt som ett medel att göra män och kvinnor förälskade i varandra. ”Man tog den första bullen som gräddats i en ugn vid bak och bar den under armen till dess den var genomdränkt av svett. Kunde man sedan få den flicka man önskade att äta av den bullen så blev hon tokig i en." Från Malung. (Tillhagen 1962)

Bullen kunde ersättas bl a med ett helt eller delat äpple. Men det kunde också räcka med att lukta på en svettindränkt näsduk för att tycke skulle uppstå. Ovidius (1925) talar om ”getternas far och gemål”; den stygga svettlukten i armhålorna”. ”Ej ur din mun en besvärlig odör med din anda du spride; getternas far och gemål lämne vår näsa i fred.” Finlandsvenskan har  ha (få) varmt; svettas. 2 (sl) svett, svettning, det förra i uttryck som blanda svett, det senare raggarjargong och båda  står för svettdrypande knull. 3 svett, könssvett; sperma. ”Till slut, gick det under övriga omfamningar för dem och de blandade sin könssvett.” (Apollinaire 1993) 4 svettig; sexig.


(euf) tillsammans med skrakboet* och surslasken,* enligt Anderz Harning (DN 21/11-1985), nedsättande fittord, som han jämför med det, enligt honom, nedsättande kukordet snopp. I artikeln Hemska ord i st f förfärliga ord, skriver Harning bl a: ”Men ’snoppen’ står på samma emotionella nivå som ’svettblemman’, ’skrakboet’ och ’surslasken’. Alla kvinnor jag känner blir oerhört förolämpade om någon skulle misstänka att de hade ett ’skrakbo’ eller en ’surslask’ mellan benen. Men självfallet använder jag uttrycken så fort någon börjar snacka snopp.”


(sl) "besvärlig; äv. attraktiv, sexig". (Dahlman 2012)


(sl) älskare, älskarinna.


(sym) kvinnligt könsorgan. Se även mussla.


(nyo) ”otvättat kvinnligt könsorgan”. (SAO 2013) Se även mutta.


(dial) tapp för hålet i laggkärl. Olofsson (Kärlek 13/1970) använder ordet om fitta i följande citat: "Tandläkaren hade satt in sin tapp i svickan och knullade för glatta livet.” Enligt Ihre (1766) användes ordet i Skåne om ”en kona*, en arg hora”. Rietz (1867) har svika; kona, liderligt fruntimmer.


se under sommarpung.


(dial) sammanlöpa, tätas (om mjölk). I jämtländska Ragunda talade man fordom om att ”ha svegä” (har svigit) och det förklaras av uppgiftslämnaren (f 1905) att man inte fick frossa i långfil (tätmjölk) för då kunde man bli med barn även utan att en man var inblandad. (Byrman 1989).


(sl) kvinna som sexobjekt*.


fornsvenska svin.  Gemensamt germanskt ord t ex engelska swine och tyska Schwein. 1 (so) homosexuell. Jämför (no so) svinkuk; sur och vresig man. Även svinbödel (åld) enligt Jarrick/Söderberg (1998). Inedahl (2023) tar upp skällsordet svinhund med exemplet: "Johan Andersson reste sig upp och skrek tvärs över bordet: Din svinhund. Du borde tacka mig för att jag ens låter dig komma hit." (Ekenäs 1664) Tyskan har skällsordet Schweinhund och kanske har vårt svinhund  sitt ursprung i den tyska motsvarigheten.  2 (so) prostituerad.


(sk) urinblåsa från svin. Lind (2016) berättar att i det gamla skånska bondesamhället blåstes de runda och hårda grisblåsorna upp och användes bl a som leksaker. Se även blära.


(sl) skällsord använt istället för svordom. Din svinbåge; din djävul!


parbytarklubb. Från engelskans swinger; hålligångare och swinging; håll i gång. Det handlar om att ha fri sex med andra gäster, om man själv vill, eller så kan man bara titta på. Vanligt i Danmark där klubbarna är lagliga. I Sverige finns ett fåtal swingersklubbar. Det är oklart om de är lagliga eller inte. Polisen menar att många av klubbarna rör sig i en gråzon. ”Ibland besöker Bosse en swingersklubb där det finns möjlighet att titta på människor som har sex. Medlemmarna i klubben samlas på helgkvällar i olika lokaler — hotell, badhus och hyrstugor. De dricker vin, äter snacks, har sex — eller tittar på andra som har sex. Bosse går dit ensam. Ibland sitter han bara och ser på, andra gånger deltar han genom att smeka andra personer medan de har sex.” (Bäsén 2006) ”Swing skapar en spänning, en extra krydda. Och framförallt: som swinger går man inte bakom ryggen på varandra.” (Puma Swede 2012)  Och från samma källa: "Som lösning på detta föreslog han att vi skulle börja swinga.”


(sl) svinaktig, oanständig*.


(dial) ändtarm hos svin. (OFVG) Se även locke.


(åld) med hos Swedberg (1720-t). Jämför lort, träck.


(lmo) vänstergängat verktyg för att lossa skruvar/muttrar.


(smn) kallas växten drakkalla i folkmun. När den blommar avsöndrar den annars så vackra växten en stank som från ruttet kött från ett mörkt hål mitt i blomman. Fläckig drakkalla har fått sitt namn för att den liknar en grisröv.


(sym) nedlåtande om fitta.


(dial) avlida, dö. (folkmun.se)


(sl) ljudmålande om  kissa, pissa.


(sym) blå plommon, särskilt sorter med långsträckta frukter; framförallt om torkade frukter. 1 testiklar.  Dansk slang har svesker med samma betydelse. 2 fitta. 3 i skånskan finns uttrycket som ett sviskon i en gåsaröv om något som sitter perfekt i likhet med som knytnäven i drängörat och som pitten i Greta.  Samtliga uppgifter från Lind (2016).


(eng sl) byta, växla, ändra. Här när någon i ett SM*- förhållande byter roll från att vara t ex undergiven till att bli dominant eller tvärtom. Jämför 24/7-förhållande.


(eng) var tidigare det viktigaste ordet för att kopulera*. Grose (1785) har swive; to copulate. Ordet verkar ha accepterats i merparten kretsar, innan det av något outgrundligt anledning kom helt ur bruk mot slutet av 1800-talet. Swive var tillsammans med sard det vanligaste ordet för samlag, innan fuck övertog den rollen under 1500-talet.


till äldre svord ’svuren’ och dom av fornsvenska domber; bestämmelse som i visdom och  lärdom. Jämför tyska Schwur; ed, förbannelse till svärja.  SO har ”hist.: sedan ca 1635”. Swedberg (1720-t) har swordom, swär, swärjande och swärjar. Redan Bibeln varnar för missbruk av Guds namn och man har belagt svordomar i 3 000 år gamla inskriptioner med hieroglyfer. Dessa svordomar utgjordes dels av eder som fungerar som ett sätt att åkalla en högre makt och dels förbannelser som hade till uppgift att nedkalla olycka över någon.

Ljung (2006) menar att Gamla Testamentet gör skillnad mellan tillåtet och otillåtet svärande. Sådant svärande som används i samband med Gud och är allvarligt menat, är tillåtet som förstärkning till det man säger. Däremot är det förbjudet att svära falskt vid Gud, svära tanklöst eller att missbruka och vanhelga Guds namn. Enligt Sundström (1984) klagade en gammal jude, i Syraks bok i Gamla Testamentet, redan för mer än tvåtusen år sedan över detta missbruk: ”Att höra en storsvärjare/ får håret att resa sig/ och när sådana grälar/ måste man hålla för öronen.” Bengtsson (1993) menar att den allra äldsta kända svordomen nedtecknad med hieroglyfer är: ”Må en åsna bestiga dig. Må en åsna bestiga din fru. Må ditt barn lägra* din fru.”

Troligen är svordomarna lika gamla som språket. I Sverige har vi fem grundsvordomar; helvete, fan, satan, djävlarna/djävulen och  förbanna. Svenskan har vidare dels de tuffa maskulina svordomarna, typ helvetet, fan, satan, djävulen och förbanna(d), dels de mjuka, feminina, som Gud, Jesus och himmel. De underjordiska, manliga svordomarna inleds ofta med ett fördömande ”fy”, de himmelska med ett åkallande ”å”. Ibland kan dock himmel och helvete ingå symbios med varandra i uttryck för förvåning, t ex ”Å fan, säger du det!” ”En man som ofta svär begår mycken synd, och plågan skall icke vika från hans hus. Om han försyndar sig, så vilar hans skuld på honom; och frågar han ej därefter, så har han ådragit sig dubbel skuld. Och om han svär i onödan, så skall han ej bliva ostraffad, nej, hemsökelser i mängd skola drabba hans hus.” (Syrak 23:11 Apokryferna ur GT, Proprius 1975)

I det gamla bondesamhället skulle man ta sig i akt för svordomar och det inte enbart av religiösa skäl. Om man t ex svor i åskväder så ökade både blixt och dunder, eftersom naturkrafterna blev utmanade och uppretade. Man skulle heller aldrig svära över elden, för då gick den inte att hejda om den kom lös i svärjarens hus. Men svärjaren drog inte bara olycka över sitt eget hus och riskerade sin egen frälsning. Den skyldige kunde också hållas ansvarig för alla olyckor och missöden från krigsförluster till missväxt och det gällde såväl i det egna landet som i världen i stort.

Trots det starka trycket från både världsliga och himmelska straff så fortsatte folket med sitt svärande. En förklaring till det kan vara, som Magnus Ljung (2006) är inne på, att ”man kände sig så totalt förtryckt av överheten att man inte ville ge upp den enda säkerhetsventil som fanns, nämligen just svärandet. Sådana känslor kan också ha förstärkts av att rätten att svära var starkt knuten till social ställning. Om man tillhörde överheten och inte var särskilt religiöst lagd kunde man utan vidare vältra sig i de värsta av tidens svordomar.”

I vårt land har attityderna mot svordomsbruket svängt under historiens gång. I vissa fall straffades hädandet med dödsstraff, i andra fall kunde det räcka med böter eller tillsägelser. Under 1500-talet protesterade Olaus Petri mot svärandet i skriften Predican emoot the gruffuelige eeder och under Karl XI:s regeringstid (1660-1697) infördes förbud mot svordomar. Enligt Lindqvist (1996) gällde det svordomar som ”vid Gud, den helige trefaldigheten, vid Guds pina, sår, kraft, sacramente, död, blod, himmel element eller vid något annat ting, såsom ock att förbanna sig eller någon annan, önska sig eller någon annan uti djävulens våld”.

Vid en första förseelse mot förbudet kunde det räcka med att husbonden, prästen eller annan myndighetsperson utdelade en varning. Hjälpte inte det blev det domstolssak. Straffet kunde då bli böter, kroppsaga eller förlust av tjänst. Även strängare straff som fängelse eller landsförvisning utdelades. Senare skärptes lagen ytterligare när kyrkorna utrustades med en stupstock där svärjaren låstes fast och uppvisades inför hela församlingen. Även barn som svor kunde hamna i stocken, men först sedan försök med aga misslyckats. Än idag är det olagligt att svära inför kvinnor och barn i Kalifornien.

Ljung (2006) berättar att två hjärnforskare vid slutet av 1990-talet har kommit fram till att människor som förlorat sin normala talförmåga p g a afasi trots det behåller förmågan att svära. De har fått en skada i vänster hjärnhalva, där vanligt språk håller till. Då de trots detta kan svära är det rimligt att anta att svordomar lagras i den högra hjärnhalvan. Martin Ingvar, professor i integrativ medicin vid Karolinska Institutet, har följande förklaring till fenomenet: ”Med svordomar och kraftuttryck vill man väcka negativa känslor, och höger hjärnhalva är betydligt mer känslosam än den vänstra.”

Enligt Magnus Ljung kan svordomar indelas i sex huvudgrupper: 1) det religiösa motivet; 2) det skatologiska motivet (avföringsrelaterade ord som skit, röv och arsle); 3) könsorgansmotivet; 4) samlagsmotivet; 5) sodomimotivet (svordomar som refererar till analsex); och 6) mammamotivet (sexuella antydningar om någons mor, syster eller annan kvinnlig släkting).

Lindström (2002) menar att man generellt kan säga att svordomar är ungefär lika grova i hela världen, men att norra Europa intar en betydligt försiktigare hållning och att ju längre norrut man kommer desto mildare eller mindre könsordsinriktade blir svärorden. Tendensen kulminerar i Sverige, där vi i princip bara använder oss av två av Magnus Ljungs motivtyper, nämligen de religiöst färgade svordomarna och svordomar med analmotiv när vi svär. De religiösa svordomarna dominerar (fan, djävlar, satan, helvete). Svordomar med analmotiv har inslag som skit, rövhål och arsle. Skit som svordom har idag förlorat nästan all kraft då det numera sällan betyder annat än jätte i uttryck som skitskön och skithäftig. Avföringsordet skit har däremot fortfarande ett visst sting kvar, något som bl a framgår av följande: ”Skit! Jag trampade i bajset!”

Lindström menar att det blir väldigt blekt med t ex religiösa svordomar med tanke på att vi lever i ett avkristnat samhälle. Han påpekar vidare att vi vid svärandet följer vissa uttalsregler som inte överensstämmer med svenskan i övrigt. ”Det är exempelvis väldigt vanligt att man har ett annat ä-ljud i svordomar som jävlar och jäklar än annars. Vanligt är att man uttalar svordomarna med öppna ä-ljud, ungefär som man i riksspråket bara har före r (lära, bära). Man har alltså ett mycket bredare och kraftigare ä-ljud i svordomar än annars.” På samma sätt uttalas t ex fan och satan oftast med ett ljust och spetsigt a-ljud som annars bara används vid kort vokal. Uttalen med avvikande uttalssystem låter grövre och fulare i våra öron. Kan det därför vara så, frågar sig Lindström, ”att vi på det här viset uttalsmässigt kompenserar oss för det relativt försiktiga betydelseinnehållet i våra svordomar?” Och fortsätter han: "Kanske är det därför så att våra svenska svärord har kunnat bevara lite av den kraft de hade på medeltiden och ända in på 1500- och 1600-talen, därför att vi har fortsatt att uttala dem med ljuden från den tid då de verkligen var fula och då det till och med var farligt att nämna djävulen vid namn.”

Enligt Sager (2005) används svordomar på sex olika sätt: 1) för att åstadkomma en speciell effekt eller chockera. (Nån jävla ordning måste det vara! ); 2) för att uttrycka ilska eller förargelse (Jävlar!); 3) för att uttrycka en besvärjelse (Men för fan!); 4) för att förolämpa och förnedra (Din jävel!); 5) som förstärkning till andra ord (Det är jävligt bra!); och 6) för att uttrycka något där svordomarna används som betydelsetom utfyllnad (Vad är det för en jävla grej!).

”När du missar en målchans på fotbollsplanen kan du nog ibland känna ett behov av att uttrycka din ilska och besvikelse. [...] Många människor ropar ut sin vrede, bestörtning, irritation, besvikelse och ilska i form av en svordom eller till och med ett könsord. I fotboll bestraffas ett könsord i stridens hetta med ett rött kort, medan ett högt utropat fan kan ge ett gult kort.” (Sager 2005) Under 2006 inför t ex Stockholms Fotbollsförbund nolltolerans mot fula ord. Från och med detta år är det förbjudet att svära på planen. Reglerna är hårda. Om en spelare svär åt sig själv blir det varning, men om en spelare svär åt en motståndare innebär det utvisning.

Den här bestraffningsformen har utnyttjas till det extrema hos Smålands FF och serier i den regionen från elitfyran och nedåt. Detta berättas i en artikel i Ölandsbladet den 17 maj 2014 där det visar sig att redan efter tre omgångar i dessa lägre serier är antalet röda kort redan uppe i tio.

Mats Larlind på Smålands Fotbollförbund förklarar: ”Det är en specialvariant vi valt i Smålands FF. Säger du ett könsord så ger det ett rött kort och räknas som grov förseelse, alltså en match avstängning. Om du säger det direkt till någon kan det ge en längre avstängning.” Det finns ingen lista över ord som är förbjudna, (ett i de flestas öron så oskyldigt ord som balle kan dock räcka för rött kort och avstängning), utan det blir domarens sak att avgöra när det ska till ett ingripande. Detta innebär i sin tur att fulheter på ett främmande språk som domaren inte behärskar får passera utan åtgärd. Det kan också hända att domaren inte har svenska som sitt modersmål och därför missar vissa sk fula ord.

I SvD Näringsliv (27 februari 2025) berättas att när fransmannen Adrien Fourmaux "drog till med en svordom i Svenska rallyt nyligen fick han böta 113 000 kronor. Han är den förste att att straffas enligt ett nytt regelverk." Händelsen får flera rallystjärnor att i ett öppet brev protestera mot att sanktionerna för  "små, isolerade och oavsiktliga språkgrodor" har nått en "oacceptabel nivå". Förarna menar  vidare att alla inte är heltidsanställda och att bötesbeloppen är "oproportionerliga".

Inom tennissporten utdelas poängstraff om en spelare uppträder illa. Ett sätt att undvika bestraffning, men ändå få utlopp för sin frustration, ger Per Reinholtz i Växjö ett exempel på hämtat från en tennisbana sommaren 2011 ”... där en frustrerad tonåring vände ansiktet mot skyn efter en rad missar och vrålade: ’FULA ORD!!!’ Ett roat leende spred sig över åskådarnas ansikten inför denna sympatiskt kreativa uttrycksform!”

En liknande historia berättar Glenn Welander från Lidköping. Den handlar om hur en husa snubblar och tömmer en skål het soppa över en biskop vid en finare middagsbjudning. Här var det läge för en räcka saftiga svordomar, men en biskop kan ju inte uttrycka sig hur som helst, så istället för en svavelosande ed, lyckades han pressa fram: ”Kan någon lekman uttrycka vad jag känner!”

Men i vissa situationer, inte minst under en tuff och stressig match eller annan idrottsutövelse, kan det vara nödvändigt att svära, då de ’förbjudna’ orden ger både kraft till det man säger, och en lättnad från det tryck eller frustration, man känner, något som ord i det sk vårdade språket inte kan bidra med. Därtill visar en undersökning att svärande under stress är mer hälsosamt än tystnad. Så var t ex blodtrycket lägre hos dem som svor än hos dem som valde att lida i tysthet. ”Varje gång jag trodde att det var slut, gungades min kropp av ännu en våg av spasmer och jag borrade fingrarna längre in i hennes nacke och skrek vartenda svärord i ordboken, och dessutom några som jag uppfann i stunden.” (Jameson 2005)

Den amerikanske författaren Mark Twain (1835—1910) lär vid något tillfälle ha sagt att man vid vissa tillfällen behöver ta till ett kraftuttryck eftersom ett sådant kan skänka en befrielse som inte ens bönen förmår att ge. Och hos Pip Williams (2022 s 221) läser vi: " Jag rekommenderar svordomar. De lindrar smärtan när den är som värst, men du måste låta övertygande. Inget halvhjärtat eller dämpat. Bara skrik rakt ut."

Den brittiske psykologen Richard Stephens och hans forskarlag vid Keele University i Storbritannien undersökte hur lång tid en grupp försökspersoner kunde hålla en hand nedsänkt i isvatten med eller utan svordomar. I genomsnitt uthärdade de svärande två minuter i det iskalla vattnet medan de som avstod från att svära bara klarade av 1 minut och 15 sekunder. Förklaringen man kom fram till var att svärandet ökar hjärtrytmen och höjer aggressionsnivån. Dock försvinner effekten på den som svär regelbundet. ”Svordomar är ett känslomässigt språkbruk men om du överanvänder dem så förlorar de sin känslomässiga koppling” menar Richard Stephens.

Det påstås ju att människor som svär mycket har ett dåligt ordförråd. Men nu har amerikanska forskare i psykologi kommit fram till att svordomar istället kan vara tecken på ett gott ordförråd. En grupp personer fick svära det värsta de kunde under en minut med så varierande svordomar som de bara kunde komma på. Därefter fick försökspersonerna under lika lång tid rabbla olika ord ur andra kategorier. Resultatet blev att de som var bra på svärord också kunde komma på flest andra sortens ord. Slutsatsen av detta är, enligt forskarna, att svordomskunskap inte vittnar om dåligt ordförråd. "En enda positiv förändring av språkbruket i etermedia kan jag glädja mig åt. Det är numera accepterat att svära i radio och tv.  När jag växte upp fick jag ofta höra att svärande beror på att man har dåligt ordförråd. Det är ett jävligt korkat och förbannat oförskämt påstående, dessutom åt helvete fel. Att svenskan å andra sidan är fattig på rejäla kraftuttryck rår fan inte jag för." (Kurre i Språktidningen nr 1/ 2018.)

Under rubriken ”Svordomar kan gynna karriären” (SvD 5/8 2016) berättas om hur en brittisk forskare tog jobb på kontoret hos ett postorderföretag. Det visade sig vara svårt för honom att komma in i jobbgemenskapen, men det ändrades när han en dag svor åt en arbetskamrat. Det fungerade som en initiationsrit och skapade ett band till resten av gruppen. Enligt professor Yehuda Baruch vid universitetet i Southhampton är gemenskapen viktig för karriären: ”Jag säger inte att det är det huvudsakliga kriteriet för befordran, men ett kriterium för befordran är förmågan att knyta an till människor. I vissa sammanhang är svordomar ett sätt  att knyta an, säger professorn till BBC.”

Ett sätt att svära sig fri från svordomar är att utelämna själva nyckelordet i uttryck som: du min store... och vad ända in i... Här behöver svordomen inte förlora något i kraft, trots att nyckelorden gud respektive helvete är utelämnade, om dessa ord kompenseras genom ett förhöjt och förstärkt röstläge.

I en studie från 2006 som omfattade talare av amerikansk-engelska var hell, damn, goddamn, Jesus Christ och oh my God de fem flitigaste använda svordomar på en tio i topp lista. Oh my God stod ensamt för 24% av kvinnornas svärande.

Frågar man människor varför de svär när de gör sig illa, blir svaret nästan alltid att svärandet får dem att må bättre.

Svordomar kan användas som ett slags gruppmarkör. Att svära blir ett medspråk och uttryck för gruppgemenskap, inte minst i en manlig grupp. Men svordomar kan också tjäna som ett motspråk och utgöra en protest mot överhet och ordning. Förutsättningen för att protesten ska gå fram, är att svordomarna fördöms av dem de är riktade mot, t ex föräldrar och andra maktmänniskor. Precis som varje ord i ett språk kan också svordomar ersättas med andra ord. Svordomar är därför lika nödvändiga, eller onödiga, som vilka ord som helst. Men eftersom svordomar är tabuord, måste ersättningsorden också vara det. De måste hämta sin kraft ur det faktum att de är förbjudna och outtalbara.

Men tabut kring svordomarna försvagas. De religiöst färgade svordomarna tappar mark i takt med avkristningen. Idag är det få som reagerar på fulheter som innehåller namnen på himmelens furstar. Kraftuttrycken slits ut som alla andra slentrianmässigt och alltför flitigt använda ord, ett fenomen som fick den brittiske dramatikern Richard Sheridan att redan 1775 låta en av sina figurer melankoliskt utbrista: "Damns have had their day!”

Professor Britt-Marie Gunnarsson menar i sitt Förord till Stroh-Wollin (2010) att Stroh-Wollin i sin sammanfattning pekar på att det skett ”en viss ommöblering bland svordomarna, från traditionellt religiösa tabuord till ord knutna till sexuella tabun”, samtidigt som det skett ”en ökande tolerans mot bruket av svordomar”. Stroh-Wollin understryker också att man idag är ”mycket mer benägen att tillmäta svordomar språkliga, och i viss mån sociala, funktioner, och avsevärt mindre benägen att sätta likhetstecken mellan svärande och dåligt ordförråd. Detta innebär dock inte att man tycker svordomar är acceptabla i alla sammanhang, inte heller att man uppskattar dem ’i var och varannan mening'."

Acceptansen mot svordomar och fula ord skiljer sig också mellan män och kvinnor och mellan yngre och äldre. Precis som i fallet med Lars-Gunnar Anderssons undersökning ”Varför är det fult att svära (1977) så är acceptansen störst mot svordomar och fula ord bland yngre män följda av yngre kvinnor medan acceptansen är betydligt lägre hos medelålders och äldre män och kvinnor.

Andersson menar vidare att ”Det verkar som om svordomarna blir mer och mer betydelselösa i och med att innebörden i orden tunnas ut. Folk tror inte längre på vare sig djävul eller helvete, det är snart som vilka ord som helst. Undrar vad som kommer istället?” I vissa sammanhang är svordomarna så utslitna att de istället för att förstärka det man vill ha sagt försvagar som t ex i kraftuttryck som fan vad dumt, fan vad tokigt, fan vad taskigt. Först när man tar bort detta onödiga fan framgår det tydligt vad man vill ha sagt.

Allmänt kan sägas att vad gäller religiösa svordomar så svär man uppåt (mot himlen) i katolska länder medan man i protestantiska vänder sig neråt (mot helvetet). Med en helig ed eller en svavelosande förbannelse kan den aggressive lätta på trycket. Sigmund Freud (1856—1939) lär ha sagt något om att den första människa som bekämpade sina motståndare med förbannelser i stället för med vapen var civilisationens grundare.

Men vad gör man när förbannelserna inte längre biter? Kapitulerar för det fysiska våldet? Nej, den civiliserade människan söker hitta andra vägar, eller rättare sagt andra svordomar. I dag är det sex- och könsorden, och i viss mån avföringsorden, som intagit de traditionella svordomarnas plats, men inte för någon längre tid. Kraften håller på att gå ur också dessa ord. Kanske kommer morgondagens underjordiska makter att representeras av misshagliga statsmän och diktatoriska ledare och morgondagens helvete av de krig deras maktmissbruk leder till. Istället för fy fan kan man tänka sig fy Usama, Saddam, Putin eller Assad, (i amerikansk slang är detta redan ett faktum där Saddam Husseins namn förvrängts till So Dam Insane), och i stället för att be någon dra åt helvete kan man be denne dra åt Iran, Ryssland, Nordkorea eller varför inte åt USA eller Israel för den som känner så. Med en sådan utveckling kommer morgondagens svärjare att ha ett närmast obegränsat ordförråd att ösa ur. ”—Vad hör jag, sade Ponocrates, ni svär, broder Johan? —Det gör jag bara, sade munken, för att pryda mitt tal. Det är vältalighetsblomster i stil med den ciceronianska retorikens.” (Rabelais 1945/ 1534)


(åld) enligt SAOB: "bruka svordomar* i tid och otid".  "Han.. förklarade mig för des owän och svordomshus föröfwa" (Växjö Domkapitels Akter  år 1735)


(svr) ”efter en populär 1600-tals svordom”. (folkmun.se)


(sym) fittan.


enligt Byrman (1989) något en gravid kvinna är och gör.


(dial) Ordbok över Nösslingemålet har  betydelsen tycka illa om, fy tusan.


eg ingift släkting. Här skämtsamt om  hanrej* i uttrycket ha många svågrar; vara en bedragen äkta man. "Hwar och en är möllarens wän(n) eller swåger, så länge han är i qwarnen." (Urban Hjärne Utkast till Orthographia svecana 1716.)


annat namn för syfilis*. Se även könssjukdomar.


(åld) hårda, elaka ord. "... att ej  kammereraren Skragge måtte få fara med mig som redan en och annan gång är skedt, då han mig med svåre ord och expressioner angripit; ...( Ebbe Schön: Gårdstomtens tårar. Carlssons, Sthlm 2022)


(euf) gravid kvinna. Uppgift från Byrman (1989). Se även tungfotad.


1 (euf) om kvinna: vara gravid. I jämtländska Ragunda heter det ”svåll opp” (svällde upp) om gravid kvinna. Detta enligt manlig uppgiftslämnare (f 1905). I Malung heter det ”o a tär te sväl ut på mettan”. (Hon har börjat svälla ut på mitten.) Också här är uppgiftslämnaren född 1905. (Byrman 1989) 2 den sväller; att bli kåt, enligt tigerskott i brallan (1/2001).


en sorts vävnad som finns i könsorganen och som möjliggör erektion hos båda könen. Organet är svampaktigt med små hålrum, vilket möjliggör att det kan svälla, förstoras och styvna när vävnaden p g a sexuell upphetsning, fylls med blod.


(sym) enligt 26-årig man, en flitigt använd fitta, där det ständigt gås ut och in. Se även dörr.


fornsvenska sväria, suaria. Söderwall (1898) har "svärja, om svordom i dagligt tal". "han swoor oc bannadhis oc talade altidh ila." (Själens Tröst. Utg. af G. E. Klemming 1871—1873) "Bridgets far, som var puritansk kristen, hade aldrig tyckt om den unge mannens familj, som han menade var alltför ogudaktig, inte minst had de alla en opassande vana att svära." (Västerbro 2025 s 212) Se vidare under svordomar.


(sym) fsv swerda.  Även köttsvärd och fläsksvärd. Hugg- och stickvapen. Här symboliskt för kuk. Att sticka svärdet i skidan eller baljan låter både mer förnämt och ridderligt än att sticka kuken i fittan som det är fråga om. ”Om dagen går han med blankt gevär,/ om natten sticker han in sitt tolvtumssvärd,/ som en kaffekopp/ som en sockertopp,/ som en hummelstång,/ som en sopekvast/ som en bra kar å som en kämpe.” (Anderberg 1977) ”Choisy kände mannakraften återvända och pocka på utlösning och i exakt rätta ögonblicket för dem bägge stacks hans svärd i den varma, saftiga slidan.” (Walker 1966)

Den amerikanska skådespelerskan Mae West (1892–1980) sägs ha fällt följande replik: ”Is that your sword, or are you just pleased to see me?” till sin manlige motspelare i en Broadwaypjäs där han lyckades trassla till sin kostymering så att hans svärd stack ut på ett opassande sätt. Fläsksvärd använt av åländska ungdomar, enligt tidningen Nya Åland (5/3-1999).


(sym) kuksugare. ”Mediastjärnor och gamla tanter köade glatt för att se Linda Lovelace utföra sina svärdslukarkonster med Reems bamsiga köttkorv.” (Porrfilmen som orsakade ett korståg SvD 7/10-2005.) Se även eldslukare, korv och svärd.


(euf) ha svärmor på besök; ha mens, menstruation*. Något ovälkommet.


(sl) kort för syfilis. Se vidare könssjukdomar.


(euf) vekling, vällusting. Efter den forntida staden Sybaris i södra Italien bekant för lyx och vällustiga veklingar. "Det var en annan sida av Anders Zorn, inte bara den trötta och utlevande sybariten, inte bara den självmedvetne målarfursten, utan också en man som skapade och älskade skönhet." (Per Svensson: Zorn ett liv en tid. Albert Bonniers förlag, Sthlm 2023) Se även vekling, vällusting.


(eng) ett sexuellt stimulerande kvinnligt hjälpmedel vid onani. Består av ett sadelliknande stavförsett säte kopplat till en elektrisk motor. Under användning vibrerar sätet medan staven cirkulerar runt. Apparaten finns också i en version för män.


(sl) nedsättande om stockholmskille. Detta enligt från Norrland kommande lantisar.


se under könssjukdomar.


(euf) toalettbesök. Björkman (1937) ger följande exempel från 1932: ”Vid hemfärden från en fjälltur blevo två damer efter. — Ska vi inte invänta dem? frågade jag. — Jag undrar, om de inte har något särskilt syfte, svarade min kamrat.”


(sk) ohörbar fjärt bara märkbar genom lukten. Uppglft från Ohlmarks (2004).


1 (sl) stickverktyg. Här kuk. ”Få fett, flott på sylen”; få knulla. Kanske av att skomakaren smetade fett på sylen för att lättare få den genom lädret. ”— Nu ska man få fett på sylen! skrek en mager arbetare och körde händerna djupt ner i byxfickorna.” (Johansson 1990) "Andra programpunkt lät:  'Var få något roligt idag' och tredje: 'var få något fett på sylen'? Den tredje dominerade allt och från morgon till kväll var äventyret med kvällens bekantskap samtalsämnet." ( Militärt logementsnack hos Suneson 1891) Norsk slang har å olje sylen. 2 klitoris. ”Det var en härlig känsla att bli stjärtknullad av en kvinna. Ynglingens prostata jublade under den ovanliga massagen som den ilskna lilla sylen åstadkom.” (Wahl 2003)


(sl) om den som har en benig, sylvass rumpa*.


(sl) 1 sylt i tratten, sylt i (plätt)vecket; mens, menstruation. 2 sylt; avföring. ”Vad beträffar biskopen härmade han sin bror och lät den kinkiga Zelmire skita och tvingade Céladon att komma och svälja sylten.” (de Sade 2005/1785) Jämför marmelad.


(sym o sbst) enklare restaurang, matställe. Här  fitta.


(sym) 1 fitta. 2 röv, ända. ”imho flämtade den gräsätande Lord när den harmynta Almblad doppade sin unika flaskhals* in i hans fuktiga syltburk.” (QuakeNet: Log 1 juni 2006) Se även burk (3) och grotta.


(dial) kallas den person som framför fordon långsammare än gällande hastighetsgräns och därför stoppar upp trafiken. Uppgiften från folkmun.se.


både inom poesin, prosan och den mer folkliga diktningen finns såväl vackra och poetiska som rent löjeväckande symboler för fortplantningsorganen och deras användande. Symboler som rosen för fittan; smedens järn upphettat i ugnen; skalden som låter flickan spela på hans flöjt, medan han spelar på hennes luta så att strängarna brister och svärdet i skidan är samtliga en följd av det av religion initierade hyckleriet att inte våga kalla saker och ting som berör sexlivet vid deras rätta namn. Vår tids "anständighet” profilerar sig bl a i filmens evigt rullande vågor, tåg som med tjutande ångvissla far in i mörka tunnlar, dallrande trädkronor och gungande säv, när hjälten och hjältinnan tänks knulla med varandra.

”Alla långsträckta föremål, käppar, trädstammar, paraplyer (på grund av deras uppspännande, som erinrar om en erektion), alla långa och skarpa vapen, knivar, dolkar, pikar tenderar att företräda manslemmen. En ofta förekommande, inte fullt begriplig symbol för denna är nagelfilen (en betingande faktor är kanske rivandet och skavandet.) Dosor, skrin, kistor, skåp, ugnar motsvarar moderlivet, men också grottor, skepp och alla slags kärl. Rum i drömmen står oftast för kvinna [...], skildringen av rummets olika ingångar och utgångar lämnar knappast något tvivel i övrigt om denna tolkning. Intresset att veta om rummet är ’öppet’ eller ’stängt’ blir i detta sammanhang lättbegripligt till sin innebörd.” (Sigmund Freud: Drömtydning 1900)

Enligt Uppslagsbok i Sex (1966) är ”de vanligaste erotiska symbolerna för det manliga könsorganet: korv, lök, ett par hängande plommon, en stav, en pistol, ett kanonrör, en flöjt, en orm, en räv- eller kattsvans. Kvinnliga symboler: en ring, en synål (ögat i nålen), en mortel med stöt, fågelbur, brödkakor med hål i.”

Under det vanligen så frispråkiga 1700-talet använde man sig också av symboler som t ex en myrtenkrans för ett fullbordat samlag och en fågel i handen var detsamma som en kuk i näven. ”Tala öppet ur hjärtat och säg klart och tydligt vad du tänker: ku...fi...rö...knu... Annars kan på sin höjd en universitetslärd förstå dig med ditt: spjutet i ringen, regeln i låset, nyckeln i hålet, stöten i morteln, näktergalen i buren, pålen i gropen, blåsbälgen i ugnsluckan, värjan i slidan — musen, den lilla, baktråget, mässboksbladen, verbi gratia, saken, staven, pilen, kolven, roten, rovan, rättikan och den där smörjan! Akta dig så du inte sätter i halsen när du försöker gå på tåspetsarna i träskor.” (Aretino 2008)


(grekiska sym; med, samman och symphora; olycka samt philia; kärlek, dragning till) bli sexuellt upphetsad av att arrangera olyckor som bilkrascher och eldsvådor så att det verkar vara på riktigt.  Men den sexuella upphetsningen kan också uppstå vid verkliga olyckor som man bevittnar eller själv deltar i.


(sjö) ”sjömans icke honorerade herdestund* i hamnkvarter”. (Dalnäs 2014)


(grekiska flegma; hetta, brand) ”beteckning för samlag mellan tre eller flera personer, oberoende av kön, som bildar en grupp, en kedja eller en ring”. (Uppslagsbok i Sex  1966) Jämför ormgrop.


(grekiska symposion; gästabud, samvaro ursprungligen dryckeslag till potos; dryck) här om dryckeslag ofta med erotiska och homosexuella inslag.


(euf) i östgötska Åtvid heter det ”det rentav syns vad de haft för sej”, att de haft samlag så att kvinnan blivit med barn. Också ”det börjar synas”, nämligen att kvinnan är gravid. Uppgift från Byrman (1989).


fornsvenska, isländska och norska synd. Ett gemensamt germanskt ord t ex tyska Sünde och engelska sin. Etymologiskt samma som gotiskans sunja; sanning. ”Hist.: sedan 1000-talet (runsten, Skånela, Uppland).” (SO) Handling som innebär ett brott mot den gudomliga viljan. Handlingen skall vara medveten, är den omedveten räknas den enbart som ett felsteg, och den får inte heller vara av materiellt slag, för då är det fråga om en förbrytelse. Den katolska kyrkan skiljer mellan arvsynden, som vi människor ådrog oss genom syndafallet, och de förlåtliga synderna dit bl a de sju dödssynderna räknas.

"Jag ogillar all synd och jag ogillar den sexuella synden med särskilt intresse.” (Avbildad präst i en av skämttecknaren Staffan Lindéns (f 1926) Stollar.)  "Om nöjet vore en synd — hur kommer det då att jag aldrig känner ånger  öfver mina synder i den vägen. Jag ångrar väl — men blott de synder jag ej gjort." (Brev från Esaias Tegnér [1848] till Fredrika Bremer 10 aug 1842.) 1 samlag. ”Vi hade i fortsättningen — framför allt genom hans uppfinningsrikedom — talrika tillfällen att upprepa vår synd, i all synnerhet hemma när modern och döttrarna var borta på visit, något som han höll noga reda på och aldrig försummade att dra fördel av.” (Defoe 1720/1944) ”Sedan går vi lite planlöst till några barer och dricker danska snapsar och plötsligt är klockan fyra och jag har ju en skönhet vid min sida och det som återstår av natten måste ju ägnas åt skamlös synd mellan Grands nystrukna lakan.” (Hagman 2004)

Ordet synd i samband med samlag är gammalt. Från ett protokoll i Skedevi socken ordinarie ting (1701) hör vi om en viss Per Carlsson i Carlsbyn som anklagas för ”någon grov sodomistisk synd”. Och i ett protokoll från Ulleråkers häradsrätt (1763) läser vi om ett våldtäktsfall där en viss Björkström ”lagt sig när henne (pigan Anna) och synden med henne bedrivit”. 2 synd, synda (euf) onani, onanera. Även ungdomssynd, hemlig synd. Och ensamhetssyndare om den som utför synden. ”Ty Mimi Pinson hade ända sedan sin trettonde födelsedag, då Fra Fillipo Lippi förförde henne i biktstolen genom att först fråga henne om hon brukade begå den lilla sköna synden med sig själv, därefter på hennes fråga om vilken denna synd månde vara visade henne detta tills ögonen vände sig ut och in på henne av idel kysk förundran [...] aldrig kunnat säga nej till ett knull.” (Anderberg 1979)

”En vecka, ett par veckor, stundom en månad kunde jag hålla mig fri, men ständigt återföll jag. Sådant har mitt lif varit sedan dess. I fem år har jag sålunda kämpat, bedit, fallit, ångrat, trott mig hafva fått förlåtelse, fattat föresats att söka börja på nytt, men snart åter fallit. Ofta har jag varit i förtviflan, men så har jag åter försökt att kämpa, än i egen kraft, än i bön till Gud om hans bistånd. Men likväl kan jag ej säga, att jag allt mer och mer bortlagt och öfvervunnit synden; nej, jag är fullkomligt på samma ståndpunkt nu som vid början af dessa fem år. Längre än en vecka eller fjorton dagar är det i allmänhet ej, som synden lämnar mig i ro. (Wretlind 1905) ”Drängarna sa att han satt vid fönstret och syndade, med ansiktet blickande fram rödskållat däruppe på gaveln nära lindkronan.” (Lundkvist 1958) 3 att leva i synd om otillåten, utomäktenskaplig samvaro i hor eller lönndom. 4 svordom. 2 % av de tillfrågade i undersökningen Varför är det fult att svära? (Andersson 1977) menar att så synd är en svordom. 5 (euf) mens, menstruation. 6 den svenska synden  (the Swedish sin) är, enligt Wikipedia, ett "internationellt begrepp för Sveriges liberala och naturliga syn på sexualitet och nakenhet". Startskottet för begreppet blev bl a en rad svenska filmer som uppmärksammades  internationellt för dess fria sexskildringen och nakenhet som när Ulla Jacobssons (1929—1982) nakna bröst visades i  Hon dansade en sommar (1951). Men även besluten om bl a  obligatorisk sexualundervisning (1955), friare syn på homosexualitet och legaliserandet av preventivmedel  hjälpte till att sprida bilden av Sverrige som ett syndens näste utomlands.


(fsv) Söderwall (1898) har "säng hvarest synd bedrifves". Se även synd.


(sym) kvinnligt könsorgan. Se även under flod.


(euf) manslem. Synd både att använda och inte. ”Jag frågade vad hon tyckte om syndaren. — Tvi, tocken fuling! sade hon och spottade åt honom.” (Hallenstierna 1972/1700-t) ”Han besteg abbedissan, stoppade in sin syndare och började dunka*.” (Ryska erotiska folksagor 1993)


se tapp (1).


(euf) bordell. ”Efter detta blev jag bekant med ett syndens näste där tre kvinnspersoner vistades, som inte hade något annat yrke än att vara männen till tjänst." (Ljunggren 2015) Se även hus (2) och näste (2).


(grek) samtidig orgasm. Cox (2004) nämner samtidig orgasmteknik som ”ett nytt sätt att ha sex som går ut på rullande rörelser i stället för stötiga.” Lär, enligt samma källa, öka kvinnans förutsättningar att få orgasm under samlag.


(so) om solariebrynt person. Se även under neger.


(sym) kuk. ”Så kom hennes hand ut med hans stolthet. Den såg ut som en synål med storhetsvansinne.” (Wik 1973). Se även nål.


(sym) fitta. Ögat i nålen där tråden träs på. ”Du är torr som fnöske och trång som ett synålsöga. Ingen karl kan komma in i dig.” (Liljeström 1981) Se även öga (1).


(dial) släppt väder. (ORB) Se även syyr och väder.


(sl) syster, fitta.


(euf) ”hon är på systen”; hon är gravid. Kanske, som Byrman (1989) menar, av cysta; böld, utväxt eller möjligen en ombildning av syt*.


(sl) kvinnligt könsorgan.


fsv systir. Germanskt ord. Här slang för 1 bög. 2 syster, hjälpsyster, vandrande (kringresande) syster; prostituerad. ”I Tyskland var det en tid sed, att glädjeflickor i stort antal drogo omkring i landet, de vore alls icke föraktade dessa ’vandrande systrar’, såsom de benämndes, och härbärgerades gärna av hvem som helst.” (Kress 1905)


(dial) vara på syten; vara havande, bl a hos Rietz (1867) som också har ”vara på sytvägen”. Båda uttryckem med anknytning till Hälsingland och Dalarna. Rietz jämför med krippug*. Jämför syta; ta hand om, och syte; litet barn. Byrman (1989) har ”hon är på syten”, till syta; sköta, vårda och syte; barn åld, förr brukl i dial”. Vidare, enligt samma källa, ”han har gjort henne på syten” ålderdomligt och företrädesvis norrländskt. Även ”hon ska syta”, mest använt i Dalarna och Hälsingland liksom ”hon är på sytvägen”. Min jämtländske sagesman (f 1929) meddelar att i hans landskap heter det ”att vara på sytta”, om att vara med barn. Vidare finns  ”få syttlöna”; att bli nerpissad av små barn.


(dial) fisa, fjärta, släppa sitt väder ljudlöst. (ORB)


1 (sbst o euf) kvinnans könsorgan. Ett stort, runt och öppet kärl. ”Jag undrade om denne Toivo Korpela verkligen var en sådan knivjunkare att han vågat utmana fascistvikingarna i Kardis genom att skölja kattsvansen i kardiskvinnornas såar.” (Pohjanen 1998) 2 elliptiskt för gravid. I bl a Värmland heter det "hon är så igen” och ”hon kände sig så igen”. (Byrman 1989) 3 (vb) så sin säd; få utlösning. ”Vem sätter gräns för andens uppenbarelser? Inte domkapitlet, ty där ståndade biskopens eget Livsträd, och inte kyrkoherden som i lönndom sådde sin säd i damer som av honom själv fått samlagstillstånd vid kirkonperässä, vilket utytt är konfirmationen.” (Pohjanen 2003)


(euf) intimt samliv. ”När han först började prata så där, ville jag inte alls höra på honom. Jag blev mycket ledsen och besviken, för jag tycker inte att man ska leva ihop ’så där’ förrän man gift sig.” (Ahlmark Michanek 1962)


(euf) 1 runka, onanera. Fadern i Hjalmar Bergmans självbiografiska roman Jag, Ljung och Medardus (1923) säger till sonen: ”Jag hoppas du aldrig gör så och så; det är ett vidrigt oskick och undergräver totalt en gosses hälsa.” 2 havande, gravid. ”Hon: — Har du hört att Elsa är så och så? Han: —Så!”


1 samtliga eufemismer för havande, gravid. I uttryck som ”hon är/har blivit sådan”, ”hon är sådär” och "hon är således”. Från Runö i Estland finns en uppteckning från 1944 ”kona er soales” (kvinnan är således) och från öländska Gårdby kommer ”nu är det således igen”. (1949) Uppgift från Byrman (1989). Jämför vis (1). 2 (euf) en sådan; om lesbisk. 3 (euf) sådan där; kuk. ”Och du ska veta att det var första gången som jag kände den runda formen av ett huvud på en ...sådan där...” (Vasquez Diaz 2008) "Birgitta brukade säga mamma: —Jag vill också ha en sådan som Görgen har mellan benen! —Vänta bara femton år, så får du det! svarade modern.” (Ekroth 2012)


(dial o so) nolla, strunt. (ORB)


(euf) 1 homosexuella. Arne Nilsson visar i sin studie Såna och riktiga karlar (antologin Janus och Genus, Sthlm 1994) att det inte var ovanligt att män som inte betraktade sig själva som homosexuella (’riktiga karlar’) hade tillfälligt sex med ’såna’ (homosexuella). 2 en sån (där); prostituerad. ”Apelsinflicka är ett annat namn för en sån där. Hon ryser. [...] Nej, aldrig ska hon bli en sån. Vilken skam att sälja sig för några kronor eller ett par supar.” (Kallenberg 1997)


(sym) kuk. ”Hon doftar rent och varmt och du har givit mig en kvinna igen, Herre. Du vet att jag älskar henne och alla hennes systrar på denna jord. Ser du att hennes halvcirkel är beredd att mottaga såningsmannen?” (Dahlström 1975) Se även man.


(sym) kuk. ”Se bara till att hålla frögurkan* i schack. Din såningsmaskin har väl gjort sitt nu.” (Drougge 2003) Se även maskin.


se tub (1).


(sl) 1 fitta. Sprickan är som ett öppet sår. Jämför dansk slang komma af såret; ha fullbordat knullet. ”Han hade varit ofarlig bara när han bodde med henne och hennes utmanande bröst tagit all hans uppmärksamhet i anspråk och fått honom att glömma skötet och sin sjukliga dragning till vad han kallade ’kvinnans lilla sår’, som han var så våldsamt frestad att förstöra.” (Nin 1990) ”En gång i tiden arbetade jag på en läkarmottagning och såg massor av dem, men jag tycker inte de är vackra. Tvärtom tycker jag de är som gapande sår med smutsbruna kanter.” (Hite 1977)

C-M Edenborg påpekar i sin inledning till Köttets poesi (1995) att ”temat med kvinnokönet som en skada, ett sår, är urgammalt”. Han exemplifierar ur Lasse Lucidors (1638—1674) dikt Nyss när Frigga satt i bade, som handlar om en mor som badar tillsammans med sin lille son: ”Men som bäst som Frigga bada/ Och lätt twätta buuken reen/ Skreek han/ hwem har i Ehr been/ Morkiär huggit sådan skada/ Bär all Qwinfolck slijke såår.”

Herrnhutismen (väckelserörelse på 1700-talet, idag en evangelisk frikyrka) anknyter till Johannesevangeliets nittonde kapitel, där det sägs att en romersk soldat stack sitt spjut i sidan på den korsfäste Jesus. Det sår som då uppstod i Jesus sida associerar herrnhutarna med kvinnans slida. Spjutet skulle då vara det manliga könsorganet. Herrnhutarna kallade såret ”det lilla hålet i sidan”, som även symboliserade den herrnhutiska församlingens födeleseort och den plats dit alla kristna så småningom återvänder. 2 förr svor man ofta vid Kristi sår och särskilt de fem ”les cinque plaies de Notre-Seigneur”, som Hellquist (1918) uttrycker det. Från 1500-talets danska har han Gudz undh (sår) och Gudz fem undh. Hellquist säger också att den gamla eden ”vass-fam-under”; vår (herres) fem sår, levde kvar i vissa landsändar ”för icke så många årtionden tillbaka”.


1 sås, arvingesås, kuksås, fittsås, spysås, äggsås (sl); könssafter. Jämför såsa; få utlösning, orgasm. "Han frågade mig en gång om hon inte luktade extra starkt på något sätt. Jag svarade att jag tyckte om det på det sättet, stark och stinkande och med massor av sås.” (Miller 1956) ”Jag tror inte att jag någonsin stuckit min hand i ett så såsigt sköte i hela mitt liv. Det rann som klister nedför hennes ben och om jag haft några affischer till hands, så kunde jag ha smällt upp ett dussin eller fler.” (Miller 1956) Också kring kuken såsar det friskt. ”Där låg en riktig portion sås, lite oaptitlig till färgen kanske men ändå.” (Drougge 1997/2003) ”’Kom hit, din hora’, sade han till henne, ’när man har ätit fisken måste man också äta såsen, den är vit, kom och ta emot den’.” (de Sade 2005/1785) 2 Signaturen H A (manlig pensionär) från Gävle har såskanon, penis med lång utsprutning, såspistol; penis med sperma, såshuvud, såskulan; penisollonet och såsmagasin, såskulor; testiklar. 3 lossa sås; onanera.


(euf) kvinnligt könsorgan. ”Nu får ni komma till. Ni trär som en fjärilssamlare min såsskål på er nål.” (Nine Christine Jönsson, Kärlek 4/1965) Se även skål.


(sl) 1 pung*. "Det är inte toppen på snoppen som gör susen i musen utan det är såsen i påsen som gör poängen i sängen." (Välkänd ramsa med okänt ursprung.) 2 fitta. Se även sås och  påse.


(sym) kvinnligt könsorgan. Jämför snipa.


(euf) gravid. ”Hon är såvorden”. Också ”det är såvordet”; det har blivit så att hon är gravid. Uppgift från Byrman (1989).


(euf) i det göteborgska  ”vara på såörat” om gravid kvinna. Ursprunget är dunkelt. Uppgift från man (f 1894).


(sym) 1 säck, spermasäck. Även hängsäck och julklappssäck; testikelpung. Också tom säck; impotens*. "Hennes läppar nafsade redan längs min veke mot de dinglande bollarna nedanför. Jag kände hur hennes mun gled över säcken runt dem och flämtade till av förtjusning.” (Brudar är sexgalna 1978)  2 (sl) kondom. 3 (sl) säckar, fettsäckar, sandsäckar; bröst, främst om hängande sådana. ”Jag har visserligen en ganska platt häck, men jag har ett par fettsäckar, alltså bröst.” (Paula McManus i Fittstim 1999) 4 (so) säck; nedsättande om sköka, hora. 5 kvinnligt könsorgan, förekommer bl a i bordelldiktningen (1760—1790). Se Edenborg (1995/2007).


(euf) dö. Även säcka ihop; kollapsa.


(åld so) ”liderlig person”. (Falk 201)


(sl) 1 kuk. Ordlek på blåsinstrumentet. Jämför säck och pip(a). 2 om manligt knull eller runk mellan kvinnobrösten. För att förstå bilden måste man tänka sig två intill varandra liggande säckpipor med fyllda luftsäckar. 3 (sym) kvinnobröst. ”När jag nu tillägger, att hennes bröst, eller rättare juver*, lågo henne ner på midjan i skapnad av tvenne hängande säckpipor...” (Wallenberg 1781/1960)