(latin cloaca; kloak, avloppskanal till cluere; rena) 1 hos djur benämning på tarmens slutparti i de fall då också njurarnas och i vissa fall även könsorganens utförsgångar mynnar där.  NEO har ”hist.: sedan 1818”. En dylik komplett kloak är vanlig bl a hos fiskar, grod- och kräldjur, fåglar  samt kloakdjur. En kloak hos fåglar är en inre kammare som slutar i en öppning. Under parningstider  sväller dessa öppningar både hos hanar och honor och befruktning äger rum när dessa kloaker nuddar eller kysser varandra. Fenomenet kallas också för kloakkyss.

 En typisk parningsakt i fågelvärlden går till så att hanen ställer sig på honans rygg och vrider kloaköppningen nedåt och runt så den passar mot honans öppning. När de två kloakerna är i kontakt med varandra överförs sperman från hanen till honan varpå paret skiljs åt. För att underlätta kontakten skjuter honan ut sin kloak samtidigt som hon för stjärten åt sidan. Vissa fåglar, som svanar, ankor, strutsar och kiwis, har däremot en penis till hjälp vid spermaöverföringen, något som förbättrar spermaöverföringen, vilket är en fördel inte minst för vattenlevande fåglar då sperman inte tvättas bort lika lätt. Därmed ökar chansen till befruktning.  Se också under rubriken djur,så gör.

 2 (sperma)kloak nedsättande om kvinnans könsorgan. ”Vi bände och slet i henne, bände isär benen och petade i henne hårt och sa: —Vilken djävla kloak.” (Göring 1962) Jämför (avlopps)dike, diskbalja. 3  metaforiskt om prostitution, prostituerade. "Prostituerade är lika oundgängliga  i en anhopning av män, som kloaker, avskrädeshögar och soptippar; myndigheternas behandling bör vara densamma mot de båda; dess plikt att vaka över, att förminska med alla till buds stående medel dess inneboende olägenheter, och, i synnerhet, att förvisa dem till de mörkaste vrår, att göra deras närvaro så obemärkt som möjligt.” (Parent-Ducahtelet citerad i Matlock 1994) 4 röv, ändtarms(öppning). ”Han särade dem, sådana de nu var, och fäste vällustigt sina läppar över den vidriga kloak som de omslöt och körde in tungan i den i flera omgångar; allt detta medan den gamla försökte ge lite konsistens åt den döda lem hon runkade.” (de Sade 2005/1785) 5 avlopp. "Boningshusens kloak låg öppen så att träcken forslade i vulster överallt längs de trånga stadsgatorna, förbi caféerna, över torgen." (Brunner 2020 s 174) "Bort med dig! ropade han, du stinker ju som den värsta kloak!" (Apuleius 2024 s 14) 6 kloakteorin går, enligt Bjerrum Nielsen/Rudberg (1989), ut på ”att småflickor har svårt att skilja mellan de tre olika ’hålen’ och därför upplever allt ’där nere’ som något odifferentierat smutsigt...”


(sl) tunnelbanan. Efter nära trettio år som tunneltågförare i Stockholm har jag sett många prov på att vagnarna användes som kloak d v s toalett inte minst på helgerna. Det var bara att hålla för näsan och  hälla sågspån över eländet och vänta på att en städare kom och tog hand om överflödet.


(sl) skit, skita. Se även blasa.


(sym) någon har dött. Det sägs att klockan stannar när någon dör.


(sym) kuk. ”Hon kunde förbli änka och ändå stilla sin lust med hans klockkläpp.” (Aretino 2008) Se oclså kläpp.


(sl) 1 kuk. 2 pung. " Kvinnan: Anders Borg har tydligen skjutit en zebra. Men varför? En zebra? Är inte det som att skjuta en häst? Mannen: Ja du... Varför ryckte han en karl i klockspelet på en skärgårdsfest? Somliga frågor har inget svar." (Berglins  Lördag i Svd 10 april 2021) 3 syfilis. Se vidare under könssjukdomar.


(sl) alla gaystereotypers moder, enligt Bögjävlar (2007) med förklaringen: ”En stil med rötter i frigörelsens 70-tal mustasch, rutig skjorta, Levi’s 501:or och en flaska poppers.”


(lmo) fitta. Ordlek på det berömda kanadensiska guldfältet Klondyke. Se även dike.


(dial) lort*. (OFS)


se klo.


(engelska closet; mindre, avstängt rum. Ursprungligen till latin claudere; stänga). Kort för vattenklosett, från engelska watercloset (WC). ”Hist.: sedan 1862”. (NEO) Ursprungligen ett fornfranskt ord closet med betydelsen avstängt rum. Ytterst till latinets claudere; stänga. I Stockholm installerades den första vattenklosetten 1883. ”Kom igen om en timme, sa rådman, satt på klosetten.” (Ström 1974) "Jag har i egenskap av smutsförfattare särskilt studerat klosetterna på hotellen." (Meidal 2022 citerar August Srtrindberg på sidan 79) Hos Segerlund (2021 s 35) finns klosett som skällsord: "Unge herrn hade kallat henne för allt från hora till sädesklosett. Men än så länge hade inte gamle herrn tagit henne, och hon fick kanske vara tacksam för det lilla?"


(lmo) "rörmokare." (Dahlman 2012)


1 (sl)  fräsa en kloss; skita. 2 bakomfumlare enligt Ekroth (2012) som har följande: ”—Jävla, jag har en präktig ståkuk! —Ojojoj, sa Ingela, då får vi göra en ’kloss’.” I ett mejl (28/7-2012) förtydligar  Görgen Ekroth: ”Jodå, hon lade sig på sidan och jag bakom henne och vi måste ha sett ut som ett Z i fetstil där vi låg och gökade under ett badlakan. Det var det hon kallade ’kloss’.”


1 (åld so) klumpigt och tölpaktigt fruntimmer. ”Komma på Baler och intet ha skor!/ Dansa vid valdthorn som tungfotad klåssa.” (Bellman F E nr 64) Jämför klossig; stor och otymplig. ”Hist.: sedan 1925.” (SO) 2 (sl) skita.


(sl) bordell. ”Gå i kloster!” uppmaning till kåt karl. I William Shakespeares Hamlet (1601) uppmanar Hamlet Ofelia att gå i kloster, dvs till en bordell (Get thee to a nunnery) för att han vill bli av med henne. Se även nunna. Nyström (1921) berättar, efter att ha läst A Schultz bok Deutsches leben, att ”invånarna i flickhus ibland klagade över kvinnoklostrens konkurrens”. ”Det gick så långt, att man på sina håll i senmedeltiden rent av benämnde bordellen — officiellt — ’kloster’ och innehavarinnan ’abbedissa’.” (Eriksson 1939) ”Jag var tillräckligt gammal för att göra anspråk på den titeln [bordellmamma], jag var nästan trettio år och hade det förnuft som behövdes för att styra klostret.” (de Sade 2005/1785) ”Äfven Carl VI i Frankrike upprättade dylika anstalter, som han benämnde kloster, år 1389 i Toulouse och Paris och försåg dem med formliga statuter och skyddsbref…” (Kress 1905)  Franska couvent; kloster för bordell. Se även orificium.


(sym) kuk. ”Nu kom jag mycket lämpligt för honom och fick nöjet att lugna hans upprörda klosterbroder genom en lagom lång inspärrning i min enskilda cell*.” (Salten 2009)


(sl) oskuld*, jungfru. I 1500-talets Sverige, där det var hårda straff för sedlighetsbrott, var det säkrast att låta klosterbrudar förbli orörda. Det var nämligen 13 gånger dyrare för en man att ge sig på en oskuld än på en kvinna som varit med tidigare. Se även brud.


(sym) ”... ss benämning på mer l. mindre rundade kroppsdelar”. (SAOB) 1 bröst. ”Jag berömde hennes verkligen sköna ögon, hennes röda läppar, som jag kysste, hennes runda, hårda klot som jag kramade.” (Hallenstierna 1972/1700-t) I slang talas om brösten som ”östra och västra halvklotet”. Enligt Linné (1979/1700-t) är en het kvinna som tycker om samlag bl a utrustad med: ”små pattar, som likwäl äro tilbörligen stora, tämmeligen hårda och trinda som et par pärleklot...” Norsk slang har kloder och amerikansk slang har globes. 2 rumpa, ända. ”Tack Gud för riktiga kvinnolår, för klotrumpa och för fittan.” (Fylkeson 1993) ”...ta hand om en av hans frus skinkor och att inte spara de fylliga kloten som han lämnade i våra händer...” (de Sade 2009) ”...jag lät handduken glida ner på golvet och lade armarna om hennes rygg, först uppe vid skuldrorna, varpå de gled ner över korsryggen på henne till de vita runda halvkloten där bak, precis så långt att jag kände dem med mina händer.” (Bjørnebœ 1967) 3 testikel*. "Och den sällsamma tyngden av kloten mellan hans ben! Vilket mysterium! Vilken märklig gåtfull tyngd, som kunde vila mjuk och tung i handen!” (Lawrence 1928) ”Jag kände hur hans bjälke* trängde sig allt djupare in tills jag inte hade mer kvar i handen än de båda klot som apparaten utgick från.” (Salten 2009) 4 fitta. I Kärlekens Tao (1994) heter det: ”Hennes ’Röda klot’ (vulva) flödar av vätska och hennes lustas eld närmar sig sin höjdpunkt och varje stöt får kärleksvätskan att flöda över.”


(smn) kuk. Jämför Johan.


se graffiti.


(sl) klubba är besläktat med klump och är ju också en klump med skaft. 1 lägga, släppa en klubba; skita, något som kan ske på klubbhus; skithus. 2 klubba, domarklubba, golfklubba, honungsklubba, köttklubba, äppelklubba; slagkraftiga kuk-ord. Även bränd kycklingklubba; svart kuk. ”Å! för tusan, vilken klubba! Aldrig har jag tagit emot dess like...” (de Sade 1795/2002) ”Rent fysiskt gör det mig inget illa så länge det inte är för våldsamt eller gör ont. Men psykiskt hatar jag det. Jag gjorde inte det förr, men nu känner jag mig anfallen och genomstucken. Jag upplever penis som en klubba eller ett trubbigt vapen av något slag.” (Hite 1977) ”Barn ska vara små och fina, inte lägga sig i när pappa sticker äppelklubban i mammas körsbärshål och inte svära.” (Stig växer mer än texten. SvD Kultur 7 februari 2006) ”I enlighet med principerna för äktenskaplig rättvisa samt flera prejudicerande fall, önskar käranden rikta sin domarklubba i den för bägge parter mer önskvärda riktningen.” (Wahl 2004) I engelsk slang club; kuk, sedan 1600-t. 3 klubbor; ”tjocka, otympliga fruntimmersben”. (Langenfeldt 1947) 4 klubba (sl) överviktig tjej. 5 klubba sälar; ragga partner på nattklubb.


(för sl) skita. Jämför klubba (1).


(sl) det förra är, enligt Bergman (1934), skolslang för avträde i Karlstad. Båda orden kan stå för den mötesplats en offentlig toalett är och som de flerhåliga ute- och torrdassen var. Se även under hus.


(dial o so) enligt OFS namn på klåpare.


(sl) toalettbesök. Jämför klubben.


(dial)  ”den del av slagklubban vid vilken klubbskinnet är fäst”. (OFS)


(sl) gruppsex med norsk språklig antydning. Se även snusk.


(lmo) att runka i grupp.


enligt Byrman (1989) ingår ordet i det skånska och småländska uttrycket ”det har slagit klunk/klonk (för henne)”; om gravid kvinna. Jämför slå. Rietz (1867) har klunk (Ög) och klonk (Vg) för ”stor klimp”.


(sl) klitoris*. Klurig, oberäkneligt listig person. Se även luring.


(sl) enligt slangopedia.se "ett föremål som inte ska vara där". Exempel på en kluse är ett tuggummi fastsmetat under ett bord eller bänk eller en snus som någon kletat fast på en parkbänk.


(åld so) "odåga". (Swedberg 1720-tal)


(sl) "förtroligt skällsord 1880-t."  (Langenfeldt 1947)


(sl) förvrängning av klitoris*.


(sl) skit, bajs.


(sl) 1 klitoris. 2 skita, bajsa.


(dial) heter det om den som blir sist vid tävlan om att snabbt komma över en gärdsgård. (OFS)


(sk) ”person som klyddar (strular) till det”. (Ambrius 2002)


bergsklyfta, spricka, ravin. 1 (sym) fitta, klitoris. ”Väldig ligger du framför mig/ väldig och svällande/ Jag är bestigaren/ betvingaren/ Jag vågar språnget/ Jag fyller den gapande klyftan/ Jag häver mig uppåt uppåt/ inåt uppåt.” (Twilling 1967) ”Stöt ned till jaden och kom upp förbi den gyllene klyftan (klitoris) som för att hacka bort stenar för att finna vacker jade.” (Kärlekens Tao 1994) ”  2 klyftan mellan brösten. ”Den bars upp av en strålande vacker kvinna vars klyfta överdådigt svällde upp ur klänningen.” (Jong 1976) "Men att hon är medveten om sin sexuella makt— och förstår att en tilltalande klyfta med fördel framhävs i rätt sammanhang." (Ann Heberlein: Ett tabu bryts: Nu erkänns kvinnors sexuella makt. SvD Kultur 11 nov 2023) 3 klyftan mellan rövhalvorna. ”Jag märkte att hon böjde ryggen bakåt i en båge så att stjärten kom fram mera och så att jag lättare kunde få in fingrarna i klyftan.” (Bjørnebœ 1967)


(sl) Y-format redskap eller grenklyka. 1 fitta. 2 mun.


(dial) tvestjärt. (OFS)


1 (sl) fitta.  Klysa (dial); öppning. Thesleff (1912) har klysa, klyset; ”loci muliebres*”. 2 (sl) klys(s)a egentligen slemklump och spottkluns (klyscha). ”Hist.: sedan 1889”. (NEO) Från värmländska Nordmark härstammar, enligt man född 1960,  ”nu har hon nog fått i sig en klysa som hon inte pissar ur sig”, som "är ett mycket fult uttryck för en gravid kvinna”. Uppgift från Byrman (1989).


(grekiska klysein; tvätta, skölja ren och philia; kärlek, dragning till) att tända sexuellt på att få lavemang*. Människan har rikligt med känsliga nervändar runt analöppningen. Lavemangssex är en form av anal onani och tycks vara lika vanligt hos båda könen.


(rom) vulva*. Se även moj (2).


(euf) tränga in i någon.  Hugga itu. ”Hon sänkte sig ner mot mig och lät min kuk klyva henne.” (Lektyr mars 1999) ”Hårdare, hårdare, hårdare, fortare, hårdare, döda mig, sprätta upp mig, klyv mig, hårdare, aah! Klyv mig!” (Blå 2007)


(sl) kuk. Bom för trekantigt försegel. Hissa klyvarbommen; få stånd och lanterna på klyvarbommen; sår på penis. Det senare hos Thesleff (1912). Langenfeldt (1947) härleder klyvarbom från 1870—80-tal.  "Utan vidare spisning placerade han mig då med ryggen mot väggen och kjolarna uppskörtade och förde fram en verklig klyvare, som sken och glänste ...” (Cleland 1965/1749) Se även bom.


(dial) försedd med bakdel med särskilt framträdande fåra (om fet kvinna). (OFVG)


(dial) loska, spott. (ORB)


(euf) knulla.  Slå eller klia, klösa någon. Fornsvenska kla; krafsa, klia. ”När jag gjort upp eld, satte hon sig på en pall framför brasan, drog av sig strumporna och började klå sig om benen uppför och nerför. Jag blev uppretad och frågade om jag fick hjälpa henne klå sig. ’Vad?’ sade hon. ’vill du klå mig? Har du klått många förut, kanske du klår pigorna?’ Jag svarade att jag bara menade frökens ben, eftersom hon var så klådig och frågade ej efter pigorna, det höll jag mig för god för.” (Hallenstierna 1972/1700-t) I en anonym hordikt från upplysningstiden (1700-t) presenterad i Köttets poesi (1995) heter det: ”När den leken då var all/ han sig straxt då Resolverar/ torkar på Dess särk sin ball/ och svor att han aldrig mera/ skulle någon hora klå, hora klå,/ ty man kan ju jungfrur klå.”


(euf) kåthet. (Varaktigt) kliande. ”Det var först under det sjunde året som de började ligga med andra. En naturlig klåda och en ännu naturligare lust att klia.” (Jong 1984) ”Det heter klåda mellan benen; det heter vuxen man som utnyttjar och förgriper sig på ett barn.” (Pohl 2007) "En smula klåda — det är nog! Du gör dig skyldig till synd." (Ärkebiskop Andreas Sunesson i Lund [1200-tal]) "Varifrån, du som staden grundat, har denna stygfelse kommit till Latiums herdar? "Varifrån, Mars, denna klåda, Som har förött dina söner? (Juvenalis Andra satiren s 32)  Se även kåt.


svordom, enligt folkmun.se.


(sl) föda. Vanligt om fåglar, men också om människor. Fornsvenska kläckia. 1 ”Hon skall kläcka” eller "hon kläcker snart”, enligt Byrman (1989) ”skämtsamt om kvinna som skall till att föda”. ”Det kunde kanske behövas däruppe där kvinnorna kläckte ungar i parti och minut medan deras män låg dästa och rökte ganja.” (Drougge 1997/2003) 2 skita enligt Don Herler i Helsingfors som också berättar att en godsägare i Nyland vid sekelskiftet (1900) bjöd 5 penni för en liten portion och 10 penni för ett stort lass avföring till dem som kläckte på hans åkrar. 3 kläcka; spruta (om sperma). ”Fattar du inte att hertigen talar med mig om att bränna, förödmjuka och läxa upp kläckt sperma, och vad är du, om jag får fråga, annat än lite kläckt sperma från mina kulor?” (de Sade 2005/1785)


(dia) klök är en av många uttalsvarianter av det dialektala ordet kläck med betydelsen fläck, fel, vanheder.  Enligt SAOB har kläck funnits i svenskan åtminstone sedan 1600-talet. Ordet har tyskt ursprung och fanns i äldre tyska med betydelsen fläck. I dagens tyska heter det Klecks och har samma betydelse. Kläckord betyder förolämpning, glåpord och gliring och Anna Renholm, från Institutet för språk och formminnen,  som står för uppgifterna ovan,  upplyser också om att ordet finns belagt i Blekinge, Halland, Skåne, Västergötland och Östergörland i Institutets dialeksamlingar.


(sl) vara klädd; vara utrustad med sprit eller preventivmedel*.


(sl) ståkuk som syns genom byxorna.


(sl) fitta. Klägg är ett gemensamt nordiskt ord med betydelsen något kletigt, geggigt. Klägga (sk); sörja, lervälling. "Men det finns inte något intressant— i brist på bättre ord — i detta fostrets existens som människa vs cellklump (eller 'golfboll av klägg', som en kvinna beskriver det) helt bestäms av huruvida den gravida kvinnan vill föda det eller inte? " (Josefin de Gregorio:Trots alla smärtsamma berättelser — abort anses bra. Svd Kultur 14 januari 2025) Se även veck och klyka.


se klajdari.


(lmo) den årliga bröstundersökningsdagen lanserad av ett stort läkemedelsföretag. Det är det internationella projektet Breast Friends som utsett 22 maj till klämdag för alla kvinnor.


(sl) en trång fitta. ”Här Christoffer har jag en riktig klämfitta som straffnyper busiga kukar och nu ska du få dig ett riktigt tjuvnyp.” (Söderblom 2015)


trycka, pressa, omfamna. Här slang för 1 knulla. 2 hångla, smekas intimt. ”Då tolvårsåldern inträffar börjar damerna bli godkända i herrarnas värld. Ni börjar nämligen bli mjuka att klämma på flickor. Vid femton ökar populariteten eftersom ni blir allt mjukare att klämma på.” (Hesslind/Zjuchovitskij 1989) 3 klämma en neger; skita. Se neger. 4  klämma en kines; pissa. Se kines. 5 klämma på kompisen; runka, onanera. Se kompis.


(sym) klämmaren ett av 40 namn på fittan i Den doftande trädgården*.


se squeezeteknik.


(sym) 1 formlikt om klitoris; ”hänger och dinglar” (som en klockkläpp). ”För att sedan... sedan med andra handens fingrar utan att skugga solen varligt gripa om den långsmala, frilagda mittkläppen och långsamt och sakta tänja den framåt — och nedåt — och uppåt — och åt sidorna. Tills, tills ...” (Lidman, Kärlek 7/1967) 2 (dial) kläpp; horunge.  (ORB)


(lmo) karriärkvinna. Kvinna som gör karriär sängvägen.  "Det tycks som hans privata relation med Linda Staaf påverkat rekryteringen av henne: en relation som initialt präglats av uppskattning men förbytts till fientlighet. Enligt en polisanmälan ska han i ett senare skede ha förföljt Staff, ofredat henne och fått henne att känna obehag och rädsla. Ändå är det i huvudsak Staaf som hudflängs på sociala medier och föräras öknamn som 'klättermus'."  (Ann Heberlein: Inte bara kvinnohatet som luktar illa. SvD 14 december 2022)


(sk dial) klåpare.


(dial) må illa, vilja kräkas. Uppgift från Ohlmarks (2004) med ex: ”Twi bajen å blaren va här louktar, ja tror ja klöks.” Lundbladh (2012) har klögas, klödjas; kväljas, få kräkningssymtom.


(sym) klösts av lejonets klor; sägs den flicka eller kvinna råkat ut för som har haft sex med den enda kvarvarande afrikanske monarken med absolut makt, nämligen Mswati III av Swaziland. Uppgift från Ola Sälls artikel Sagan snart all för kungen av Swaziland (SvD 7/12-2002). ”När jag knullar henne stönar hon lika högt och precis på samma sätt som jag mindes det och hon mumlar ’knulla mig, hårdare, herregud vad skönt’ etc och det är som i en porrfilm. Hon klöser min rygg och det känns som om hon håller på att rista in sina initialer.” (Hagman 1991)


(sl) fotsvett. Klöv = hov, fot.


(so) Kiss My But; kyss min röv!


(no sl) knulla, knåda.


(dial) he var meir än knattjin; det var som tusan. (OFS)


bulta, slå, stöta. Ljudhärmande. 1 (sl) knulla. ”Tam tam tam... då låg han på mej/ första gången/ den jäveln rev sönder kalsongen./ Han ville mej knacka/ uti våran trappa / men då fick han tjiii...” (Enligt den manlige meddelaren visa sjungen av fabriksflickor omkring 1920. Ottar 3/82) Knakka med hos Thesleff (1912). Se även banka. Kerstin Nordell berättar i tidningen Land hur hon i åttaårsåldern hade ett religiöst samtal med sin morbror, som var mycket bibelsprängd. ”På tal om språkförbistringen i Babylon sa jag att Gud gjorde så att folk inte kunde ”snacka” med varandra. Då blev jag tillsagd att inte säga sådana fula ord. Jag förstod ingenting. Så visade det sig att morbror hört fel och trott att jag sa ’knacka’ och då skulle det genast ha blivit så mycket fulare. Jag förstod fortfarande ingenting. Då berättade man generat att ’knacka’ var det samma som samlag. Jag förstod fortfarande ingenting för jag visste inte heller vad ’samlag’ var.” 2 ”Pige a knacke fast”; pigan han knackade fast. Enligt uppgift från kvinna (f 1918) ”grövre talesätt” från Byske i Västerbotten om att göra någon gravid. I småländska Långaryd säger man ”att knacka upp någon” när någon blir gravid.  (Byrman 1989). Min jämtländske sagesman (f 1929) tolkar "piga a knacke fast” som ”pigan har knackat fast”. 3  knaka bög, bögknackning; råna och slå ner en bög. 4 knacka lax; prostituera sig (om man). Se även lax.


(sk) lägga till knaggarna; svära, låta höra en kötted. (Ohlmarks 2004).


(da) ha samlag. Andra danska samlagsord är, enligt Bom (1950), knaldre, knastre, knildre, knolde och knulre, de flesta typiska kelord. "Kun at jeg knaldet med nogle mænd" (Maria Maunsbach: Lucky Lada och jag. Natur&Kultur 2022) Knaldhætte (da) kondom.


(sl) 1 det knallar och går för någon; någon får orgasm, utlösning. 2 knalla (upp till pelle); gå till Sankte Per, dö.


(sym) fontänorgasm*. ”Jag kommer i en pulserande knallorgasm så att tårarna och saliven rinner ner på lakanet under mitt brölande ansikte.” (Söderblom 2015)


(sk) skämtsamt om kalsong*. (Ohlmarks 2004) Se även intima plagg.


(sl) knalta tjockt; göra en kvinna på tjocken*. Rietz (1867) har ’knallta; coire*’. Knalt (dial); klump, knalle i t ex bergsknalle. Även knalta (dial); gå med viss svårighet. Kanske kommer ordet av germanska knazla med roten knas som i danska knase; knacka sönder. Jämför knasa.


(sl) ”prostituerad”, enligt Kotsinas (1996) med tidsangivelsen 1840-tal.  Knaperherre (dial); halvherre, föraktligt om en som tycker sig vara lite förmer. Uppgift från Rietz (1867). Kanske har ordet, som Roger Hansson i Järfälla påpekar, ”en koppling till ’knapadel’ i betydelsen fattig adel som inte har råd eller ens förmår leva upp till den förnämitet de vill upprätthålla”?


(sbst) enligt SAOB används knapp ”om kroppsdel som har en klot- eller skivliknande form särsk om en utvidgad översta l. yttersta del av organ, ben o d”. 1 (sl) (fitt)knapp, hissknapp, glädjeknapp, kåtknapp, kärleksknapp, (väl)lustknapp, lyckoknapp, njutningsknapp, sprattelknapp, startknapp; klitoris i uttrycket "trycka på knappen tills hon kommer (öppnar, svarar)”. Därav rulla knapp; onanera.

”Och besinningslös av vällustkrampens hisnande efterdyningar kastade hon sig om hans hals, nafsande och bitande som ett djur, medan stjärten med fingret fortfarande på hissknappen studsade upp och ner mot hans knän ...” (Lidman, Kärlek 7/1967) ”Hans tunga hade nått min salighets utlösningsknapp och hela min kropp vibrerade av åtrå.” (Björkman, Kärlek 14/1970) ”För det mesta letar vi förtvivlat efter den där jäkla knappen.” (Hite 1977) ”Han for på nytt milt med tungan över min öppning och över vällustknappen; och den känsla jag erfor var nästan plågsamt skön.” (Salten 2009) ”Sedan vandrade de ned till den köttiga knappen och bearbetade den tills kvinnan kved och vred sig av omåttlig njutning och sedan fick hon slutgiltigt vad hon tålde genom ett ordentligt knull som åstadkom någonting liknande en jordbävning i hennes inre.” (Walker 1966) Norsk slang har go’knuppen.

 2 (dial) liten kuk och testikel. 3 (sl) bröstvårta, små platta bröst. Därav tryckknappar; bröstvårtor. ”Han tog som han sielwer lyste/ Trinda brösten i sin hand/ Klappa deras rosen rand/ Lill rubine knappen kyste/ Efter kättians skalkerij/ Kitla Pilten innan i.” (Lasse Lucidor: Nyss när Frigga satt i bade, 1600-t.) ”Vilka stora volymknappar! Klitty skruvade lite, och mumlade klentroget: Får man in P3 på de här?” (Wahl 2003) ”Den vita baddräkten hade blivit halvgenomskinlig av vätan. Bröstvårtornas knappar tryckte ut den.” (Hetta ur Kärlek i vår tid 1961) 4 ha alla knappar knäppta. Kallifatides (2010) förklarar: ”Eftersom han levde ensam hade det cirkulerat vissa rykten. [bögrykten] Så jag gick dit med alla knappar knäppta, som man säger.” 5 rulla knapp; onanera, runka.


(sl) fitta. Ett hål för knappen*. Även knapphålsarbetare; kuk och knapphålsfabrik; bordell. Se även hål.


(engelska zipless fuck).  Tyskan har Spontanfick. Uttrycket för kravlöst knull lanserat av den amerikanska författarinnan Erica Jong (f 1942) i boken Rädd att flyga (1973.   ”Det knapplösa knullet är fullkomligt rent. Det rymmer inga underliggande motiv. Det står utanför maktkampen. Mannen ’tar’ inte och kvinnan ’ger’ inte. Ingen försöker bedra en äkta man eller förödmjuka en hustru. Ingen försöker bevisa någonting eller få någonting av den andra.”


(sl) liten och smal (barn)kuk. Se även nål.


(sl) knulla. Gnaga. Ett mun-mot-kön-knull, cunnilingus eller fellatio. (se do)


(för sl) fjollig, bög. Tornedalsfinska (meänkieli) som framgår av följande citat: ”Medan de gick och läste lallade man deras rätta namn, men så fort de konfirmerats och välsignats med statskyrkans samlagstillstånd tilldelades de tillägg, och när de fullgjort militärtjänsten kunde de gå omkring i socknen under öknamn av knapsu, bögfjolla, eller smeknamn på karl.” (Pohjanen 2003)


(dial)  ”benämning på venerisk sjukdom”.  (OFS) Tiden anges till 1860-tal. Ordet förekommer också hos Rietz (1867).


(dial o åld) knulla. En gammal variant av knarra, som i det knarrande läte som uppstår vid en långsam rörelse eller som ljud i samband med sänglekar.


(lmo) narkoman.


(sl) kvinnlig motorcyklist.


(dial) liten (hård) (skit)klump*.


1 (dial) i Vingåkerstrakten (Södermanland) säger man ”hon är på knasen” om gravid kvinna. Uppgift från Byrman (1989). Knase; klump, knöl. 2 (sl) gonorré. Se även könssjukdomar.


(dial o åld) skava, trycka. 1 knulla. Med hos Thesleff (1912). Se även knalta. OFS har knasa; ha samlag och knasa upp; ha samlag (med en kvinna). 2 i Långaryd  i Småland betyder, enligt uppgift från man (f 1907), ”att knasa någon”; att göra någon gravid. Uppgift från Byrman (1989). Jämför knas.


(dial) samlag respektive ha samlag (med någon). (OFS)


(sl) strumpa som används att runka i. Använd flera gånger och inpyrd med torkad sperma så knastrar det om strumpan vid runk.


efter den tyske prästen Sebastian Kneipp (1821—1897) som i mitten av 1800-talet bl a rekommenderade kalla bad som bot mot onani och liknande otillbörliga sexuella böjelser. Se även kur.


(dial) "samlag, knyck o ryck". (OFS)


(dial) urinstämma. Enligt OFVG fick ryttare lätt denna åkomma. Knekt; äldre beteckning för (fot)soldat.


(dial) samlag, ha samlag. Även knepa upp; ha samlag. Uppgift från OFS.


(da och no) knulla. Se även knäppa.


(lmo) "knull man minns". (SAO 2013)


(sl) 1 avlida, dö.  Knipa ihop (ögonen); blunda hårt. 2  knipa med saxen; hålla på sig. ”Om en studentvärdinna: — hon hade av pryderi knipit med saxen i så många år att hon blivit kobent.” (Nilsson Piraten 1943)


(so) sexuellt oattraktiv kvinna.


(sl) mus* som inte släpper till.


(sl) knulla. Ett av många kn- ord i sammanhanget.


(sl o ljud) knull, knulla. Troligen från lågtyska knirken; knarra, och äldre svenska knirra.  Knirsa (dial); knarra, knastra. ”Det är särskoleeleven så-och-så i den ryske författaren Sasja Solokovs debutroman Skola för dårar från 1976, som försöker övertala en vilt främmande postkassörska att inviga honom i ’knirk-knirk’, sängbottnarnas mystik.” (DN 22/12-1984) Norsk slang har knirkedronning om lättfotad kvinna. Se även knarka.


(sl o ljud) knull, knulla. Jämför knirk, knirka.


(grek) från knismos; kittling och lagneia; lust. Sexuell tillfredsställelse genom att kittla någon eller att själv bli kittlad.


(sl o ljud) knull, knulla. Knisp (dial); kåt, brunstig, och knispa; ”coire eg om katter”. Även knispanne (dial) knull, och knispare; otuktig karl. Uppgift från Rietz (1867). OFS har knisp; samlag och knispa(s); ha samlag (med en kvinna). Lundblad/Josefsson (2021) har knispare; horkarl.


(nyo)  ”person som man ångrar att man haft sex med, eller som man inte gillar men ändå är attraherad av”. (SAO 2013)


(sym) kuken som stickvapen. Förekommer i flera uttryck med betydelsen kuken i fittan t ex sticka kniven i någon (slidan), bryna eller  vässa kniven samt knivskuren, knivstucken; man eller kvinna som fått kniven i sig. ”Har du dratt kniv nån gång? Hahaha! Det skulle jag justament vilja se!” (Amélie hånar den blide bokhandlaren hos Nilsson Piraten 1937.) ”Kvinnan ska ligga under sin herre och härskare och han ska sticka kniven i henne utan att bry sig om hur ont det gör.” (Bolinder 2001) ”’Jag är köttet du är kniven’, som Illiadens tunisiske pojke säger till sin fullvuxne älskare.” (Bo I Cavefors: Erotik i Koigtnsten i Subaltern 3/2006)

Enligt Bom (1957) fanns kniv; kuk redan i den gamla isländskan. Samma källa berättar också att det hette knivfärdig (knivfærdig) om en giftasvuxen flicka. Bom (1950) berättar att  stikkekniv (kniv som man sticker en gris med) är en dansk metafor för kuk. Kniven kunde också tjäna som fallossymbol bl a vid icke verbala frierier. Schön (1996) talar om en finländsk sed från 1700-talet. ”Där brukade på sina håll ogifta kvinnor bära en tom knivslida vid bältet. En pojke som blev kär i en flicka visade detta genom att oförmärkt stoppa en kniv i slidan. Sedan måste friaren besöka flickans hem och se efter om hans kniv satt instucken i bakväggen på huset. Då visste han att han var välkommen.” Hos Linné (1979) heter det: "De passa så at bägge deras kött komma emot hwarandra; hans knif skjär wackert up hennes stek*”.


(jid) knulla.


(sl) bröst efter engelsk slang knockers.


1 (sl) att uppträda oerfaret vid knull. 2 (dial) knulla.


(sl) tänd, sexuellt attraherad. Knollrig; smålockig.


(dial) skällsord till man.  "Din satans knollrunkare!"


(sl o dial) knull, knulla. Rietz (1867) har ’knopa; coire’. Bergman har i sin Slang och hemliga språk (1964) knopa; sota och menar att  betydelsen  ’coire’ uppstått genom en obscen metafor ”föra ned sotarlinan med lodet i skorstenshålet”. OFS har knop(a) och menar att ordet är allmänt förekommande samt knopa upp; ha samlag (med en kvinna).

I en anonym hordikt från 1700-talet, presenterad i Köttets poesi (1995), som beskriver en horas jordafärd, heter det i de första fyra raderna i den fjärde versen: ”Hästar och hundar och katter med fler/ skola vid likbåren knopa./ Hönor och tuppar och ankor med mer/ skola om kärleken ropa...” ”Ack nu kröp kuken in, nu fittan ej bör sörja,/ Ligg still en liten stund, låt oss med kyssar börja,/ Tryck kuken längre in och jänka oss ihop,/ Att fittan måtte få ett äkta dugtigt knop.” (Knulliaden i Köttets Poesi 1995/2007) Enligt en lista med namn och öknamn på 1700-tals prostituerade i Stockholm, redovisad hos Lennartsson (2019 s 176), finns öknamnet Ståknop vilket  väl syftar på  att kvinnan ifråga bjöd på stående knull.


(sl) 1 fitta med tonvikt på klitoris enligt uppgift från 33-årig kvinna. ”Nu sväller den under min hand, nu svullnar den lilla knoppen mellan dina hudblad och blir hård, nu rinner saven till, klibbig, len och hal.” (Jönsson, Kärlek 1/1965) ”Min tunga mot din lena knopp/ mina läppar sugande/ förstummade.” (Twilling 1967) ”Den lilla knoppen, tryck på knappen! är stenhård som en gosses spelkula i farten nu om våren i våra parker och på skolgårdar.” (Jönsson, Kärlek 5/1966) Norsk slang har koseknotten (trivselknoppen) om samma sak.

2 ollon, kukknopp. Även som dildo* i form av t ex en dörr- eller sängknopp. ”Hon begagnade ljus, romerska ljus och dörrknoppar. Ingen kuk i landet var tillräckligt stor för henne — inte en enda.” (Miller 1934) ”... för att pressa in den tjocka svarta knoppen i hennes nu trånande knullhål” (de Ville 1968) 3 kvinnobröst med tonvikt på bröstvårtan som i korallknoppar samt danskans humørknopper och forlystelseknopper. ”Intet mänskligt förstånd kan föreställa sig den vanvettiga tjusning som dessa korallknoppar utstrålade, fasta och utstående, direkt utmanande till kyssar.” (Harris 1965/1900) ”Jag är förtjust i mina knoppar. Men jag kan inte se dem som verkliga ’bröst’.” (Hite 1982) ”Verkan var ögonblicklig och rosenknopparna svällde upp och blev röda och styva.” (Bjørnebœ 1967) 4 gå i knopp, knoppas; mogna från flicka till kvinna. ”Och lite senare söndagsskollärarens yngsta jänta. Hon har varit bortrest i vinter, nu har hon gått i knopp och har kort kjol och runda silkeben.” (Aurell 1952)


(dial) avlida, dö. (OFS)  Knoppa (sl); sova och knoppa in; somna.


könlös fortplantning bland flercelliga djur. Från moderdjuret växer det ut en eller flera genetiskt identiska individer, knoppar, som efter tillväxt antingen kan lösgöras och leva som självständiga varelser eller sitta ihop och bilda kolonier. Vanligt också inom växtvärlden, som Roger Hansson i Järfälla påpekar, där många växter, t ex brandlilja, har groddknoppar i bladvecken. Groddknopparna faller till marken, och ur dem växer nya individer upp. ”Hist.: sedan 1907.” (SO) Se även partenogenes.


(sl) kuk. Se vidare påk.


(sym) 1 liten kuk. 2 klitoris.


(fno) knul, knulla; slå. Ordet ingår bl a i Rökstenen, en runsten från 800-talet med över 750 runor från Röks socken i Östergötland. Vårt lands längsta kända runinskrift. Om tolkningsstriden kring bl a ordet knua, berättar Göran Stålbom (1994): ”Nyast — och utan tvekan mycket rimlig — är en tolkning som Gun Widmark presenterat. Hon vill i första hand läsa Rökstenens inskrift som en förtvivlad äldre faders uttryck för sorg över sin ende ättlings död. Att man ibland bortsett från den tolkningsmöjlighet som hon föreslår är inte så konstigt. Tolkning av ett nationalmonument är en känslig sak. Det är kanske inte en tillfällighet att man (män!) i äldre översättningar hellre försökt översätta ristningens knua med ’krossa med knytnäven’, än med — vad som blir naturligt hennes tolkning — ’knulla’.” Så här låter den aktuella passusen hos Gun Widmark: ”Sägom de unga i ätten/ åt vilken kämpe/ en ättling är boren./ Viljen ni det?/ Knulla kunde jätten./ Viljen ni det?”


(nyo ”kvinnlig onaniteknik där tjejen stimulerar klitoris genom att rida en kudde”. (SAO 2013)


(euf) knull, knulla t ex  spela fia med knuff. Ljudhärmande. ”Mitt i prick! tänker skulptören jublande när han ligger där och knuffar henne.” (Rosengren, Kärlek 7/1967) Även knuffa gris (sl); knull särskilt mellan överviktiga.


(sl) i uttrycket knuffa gris; knulla.


(sk) knulla. ”Å vi knulade jävlar i mej så vi så både solar å stjärnor.” (Ohlmarks 2004)


(sl) om det som smakar riktigt gott.


 stöta, trycka, från en germansk stam gneu med grundbetetydelsen trycka ihop. Jämför knua, knylla (fornnordiska) slå, banka. Motsvarande ord i fornengelskan är cnyllan; slå, stöta, i medelhögtyskan knüllen; slå, stöta och i dagens tyska knüllen; trycka samman. I svensk dialekt har vi besläktade ord t ex knosa; trycka sönder, mosa. I Jylland har knulle, knulre kunnat betyda både smeka och ha samlag med i nyare tid. Enligt NEO besläktat med bl a knussla och knut.

Gösta Holm (2000) menar att ursprunget till knulla är ”ett urgerm. (urnord.) knuzlon (med tonande s) (tecknet -z-). Ljudparet -zl- assimilerades redan i urgermanskan till -ll-. Ett parallellfall erbjuder krullig och krulla (sig), som har motsvarigheter i alla andra nordiska språk och i tyskan. Ursprungsformen var ett urgermanskt kruzl-, avledning av kruz- i krusa.” Holm påpekar vidare att ”SAOB gömmer undan etymologin för ordet knulla under det nära besläktade knulle ’liten backe, kulle’ m m. — De hithörande orden förs till en indoeuropeisk rot gneu- ’trycka samman’. Ordet knulla har alltså utomordentligt ärovördiga anor.”

"Och ett runt ord som knulla i betydelsen 'ha samlag' var inte att tänka på att trycka 1936 trots att det varit i bruk  åtminstone sedan 1600-talet", skriver Språktidningens chefredaktör Anders Svensson (juni 2023) i samband med att SAOB fullbordats efter 140 år och fortsätter: "Istället listades under verbet knulla den föråldrade betydelsen 'kuttra' om duvornas läte och en hänvisning till substantivet knulle, 'liten backe, kulle', där den som tog sig igenom det finstilta hittade knulla: ' det i vulgärt  spr. förekommande, trl. från en bet. 'trycka l.stöta utgående knulla, hava samlag med (en kvinna".

Lindström (2002) tycker att det nästan känns ”lite hisnande att kunna spåra ett av våra allra rundaste ord tillbaka ända till urnordiskan (före vikingatiden)! Fascinerande att tänka sig att denna grova vardagssvenska en gång i historiens dunkel har hetat knuslon (med ett slags tonande s som sedan fallit bort)”.

Det finns ett ord knulla i 1541 års bibel, där det i Jesaja 38:14 heter: ”Iagh lät såsom een Trana och een Swala, och knulladhe såsom een Duffua.” Det rör sig här om en homonym till könsordet knulla, dvs ett likljudande ord fast med annat ursprung och annan betydelse. Ordet används här om duvans läte. Men redan till 1703 års bibelöversättning har tydligen könsordet knulla slagit igenom, för där knurlar duvan.

Bengt af Klintberg menar att knulla blev populärt på 1600-talet ”därför att man associerade till duvan; ordet fick därigenom en fågelsymbolik som det inte haft tidigare” (brev 11/12-1997). Han jämför med ord som pippa, sparva och tyska vögeln. Vidare menar han att ordet ”tidigast kan ha fått allmän utbredning under senare hälften av 1500-talet”. (af Klintberg 1998)

Lindström (2002) frågar sig varför man använder sig av så mycket fågeltermer för samlaget och menar "att det säkert har något att göra med fåglarnas ofta karakteristiska rörelser med huvudet, som ju liksom juckar fram och tillbaka. I vissa fall rör de sig även in och ut ur hål (exempelvis i trädstammar).” Åke Eriksson (1988) har återfunnit vårt ord som ”ett direktcitat ur ett anständigt rådstuguprotokoll”, där en viss Johan Fisk beskylls för att ha ropat: ”Iagh får knulla så ofta jagh will, och alla som willia, men du får ingen tull deraf!” Och Eriksson utbrister: ”Detta är ett häpnadsväckande tidigt belägg [1624/25] på ett av dagens vanligaste litterära ord.” Men, tillägger han: ”I dagligt tal har det säkert förekommit åtskilligt tidigare än här.”

I SAOB Arkiv finns knulla belagt från 1653. För ordet knull har SO ”hist.: sedan ca 1850”, medan NEO har ett så sent belägg som ”hist:: sedan 1969”. I SAOL togs ordet med först 1986. I ett kort utdrag ur Ekeblad Bref (1:250) står det ”monsieur Steenbärgh har knulla hans syster, etc.”  "Presten kastad kappan af/ och knullade elfva hvarf i rad/ den tolfte måste han vika/ alltväl/ ty K—n börja svika/ Du förstår mig väl" (visa i brev från Esaias Tegnér (1847) till B von Beskow 6 januari 1841.)

Poetisk status får ordet bl a i en översatt dikt av Georg Stiernhielm (1598—1672). Stiernhielms stolta, om än inte officiella, valspråk löd: ”Min kuk, mitt liv”. Ur denne ”erotomans” Samlade Skrifter citeras Konung Ludwiks bröllopsskrift i Frankrike: ”Kungens basse bör wi prisa/ Som oss brachte frid och lisa,/ Drottningens mus bör och ähra/ Som oss brachte freden kiära,/ Wore kungar utan ballar/ Skötes än af wåra wallar.// Nu han redskap har och råder/ Hwar man sig åt freden gläder,/ En fransk kuk och en spansk fitta,/ Lärd’ oss bäst på freden hitta/ Gud gaf fred i wåra dagar,/ knulla må som den behagar.” Stiernhielm har här översatt en fransk smädedikt riktad mot Ludwig XIV vid hans giftermål med den spanska prinsessan Maria Teresia år 1660. (Råder är här troligen felskrivning för räder, ett av fem ord i dikten för mannens könsorgan.)

Från SAOB Arkiv kommer också följande utdrag ur J Adlerbeths Dagbok 4 juli 1814: ”Man berättar att Konung Carl ämnade vid sin ankomst till Uddevalla sätta sig ombord på en fregatt och anföra sin flotta. Ryktet tillade att han åt Drottningen, som sökt afböja denna hans afsigt, svarat; jag kan allt utom kn...a, då hon sades yttrat det han ej kunnat på 30 år...”

Ordet knulla har misshandlats svårt genom tiderna. Där det inte stympats, som i texten ovan, har det omskrivits, förfalskats eller utelämnats helt. I 1930-talets Stockholm växer den lilla föräldralösa flickan Cecilia upp hos sin moster, en kvinna för vilken vårt ord är outtalbart, ja, icke existerande. ”— Vad betyder k-n-u-l-l... Hon stavade det. Momo tände ljuset och Cecilia såg hur hon blivit alldeles vit i ansiktet och Cecilia blev rädd. Hon hade aldrig sett Momo se ut på det sättet. [...] — Ordet som du stavade är ett syndens ord. Ett ord man aldrig får säga — förresten finns det egentligen inte alls. Det är ett påhittat ord som... som ... Det betyder ingenting. Glöm bort det Cecilia...” (Hasso 1977)

Få vuxna reagerar idag lika häftigt som Momo om barnen frågar vad ett ”fult” ord betyder. Men samtidigt är det få föräldrar som lär sina barn ett ord som knulla. Istället lär barnen sig ordet av äldre och bättre informerade kamrater. (Se även barn och fula ord.) Många barn får idag se på när mor och far knullar, men vad de gör då är gosar, tuttar, snusar, fikar eller i ”värsta” fall pippar. Knullar gör man mest uppåt väggarna, som klotter eller i gänget och den närmaste kamratkretsen. ”Holly brukar säga att det tog tre år av psykoanalys innan hon lärde sig säga knulla och sedan tre år till innan hon kunde säga det utan att få skuldkänslor och sedan ytterligare tre år för att samla ihop tillräckligt mod för att göra det då och då.” (Jong 1977)

Vårt ord ingår i en rad uttryck som har med havandeskap och graviditet att göra. Gunilla Byrman (1989) tar bl a upp: ”han har knullat fast”, belagt endast i Norrland; ”han har knullat upp henne” (Blekinge, Småland och Ångermanland) samt det värmländska ”han har knullat tjockt” och det finska ”han har knullat fast sig”; gjort en flicka med barn så han tvingas gifta sig med henne. Samtliga uttryck betecknade som mycket vulgära och företrädesvis använda av män. Även knulla in och knulla fram. ”Här kommer du med en flicksnärta som du knullat fram en unge med och berättar hur hon gjort dig hel när du lämnat allt annat i trasor.” (Drougge 2002) Se även uppknullad.

En mycket kåt kvinna kallas knulldyna eller är knullsk. ”En regelrätt knulldyna, hade han kallat henne så att alla hörde. En som man kunde vända på lite snabbt över kallskänken och få sig en bakomfumlare med.” (Brunner 1994) ”Ända till den dag då hon togs in på sjukhuset hade hon varit en regelrätt knulldyna.” (Miller 1956).

Ollonet benämns knullhuvud, knullkrona och kuken kallas knullmasten eller knullspaken. Samtliga uppgifter från pensionerad manlig Gävlebo. Den man som knullar arslet av en kvinna ger henne en ordentlig omgång. Knulla kudden i brist på kvinna i sängen. (Jämför kudde 2) Uttryck rapporterat av man (f 1929) som hört det i norra Jämtland på 1940-talet. Thorén (1996) har knulla handen; onanera (1990-t) samt knullsjuk, knullsk om att vara ”sexuellt uppeggad”. Kotsinas (1998) har knulla runt; knull med många och jag ska knulla dig eller din mamma; vanlig svordom i invandrartäta områden.

Från förortsslang  hämtar vi också knulla; spöa, rå på, vinna över och knulla någons hjärna; gå någon på nerverna, vara jobbig. Som skällsord förekommer vårt ord i en rad sammansättningar. Lösaktiga och liderliga kvinnor skälls för knull, knullansikte, knulldyna, knullfjolla, knullis, knullobjekt, knulltrasa, knulltunna, knullster och knullträ. En kvinnogalen förförare och casanova* kallas knullbock, knullhund, knullkork, knullrygg och knullstyre. Samtliga uppgifter från Svahn (1999). I förortsslang ingår knulla i en rad svordomar som knulla din familj, mamma, syster och släkt. Knulla kan också stå för skjuta som i följande utdrag ur raplåten "Kontrollzon" av Haval: "Barnen, saxar, du blir klippt, svårt att hålla tronen/ Jag pullar en gun som en gäri (Ah)/ Jag knullar en gång sen du färdig."


(sl) beteckning för onödigt och uppseendeväckande våld av grövsta sort. Kan som fiktiv lek gå ut på att någon hänger upp en död gris i taket och sen bankar skiten ur den.


(sl) vara otrogen*.


(sl) blåst, lurad. Även om den som fått en omgång stryk.


(sl) den som knullar och om mannens knullverktyg. "Substantivet 'knullare' har exempelvis fallit ur språket, något som torde ha ägt rum under det långa 1800-talet. Det motsvaras intressant nog av den engelska (eller snarare amerikanska) termen fucker*, som är vanlig i våra dagars populärkultur." (Daniel Möller: 'Kommen, o knullare, kommen med mig' Under strecket SvD 30 mars 2022)


1 (sl) redo, mogen för knull. 2 (nyo) ”sexig, angenäm och vacker.” (SAO 2013)  Jämför kb.


(sl) ”en thai air jumbo”. (folkmun.se)


(sl) kanelbulle. ”Själv körde jag fortfarande osminkad UFF-hippielook med formlösa tjugokronorskläder hängande på kroppen och hennafärgat hår uppsatt i knullbulle.” (Puma Swede 2012)


(sl) kuk. Se även bult.


(sl) sadist. En som utövar sadism*.


(lmo) Ålandsfärja.


se docka (3).


(sl) husvagn. Jämför dosa.


(sl) knulla. Även i norsk slang.


(sl) fittan.


se fodral.


se gummi.


se hål.


(nyo) ”en gullig och sexig person är knullig”. (SAO)  Också om knullgod kvinna. "Det är, och jag ber om ursäkt, en sådan kn***ig stämning i chatten och det är lika generande som att kommunpolitiker i Alingsås tror att de är med i 'House of Cards'." (Henrik Torehammar: De läckta chattarna väcker många frågor. SvD 24 januari 2024)


(nyo) "trötthetstillstånd efter för mycket sex."  (SAO 2013)


se under KK.


(sl) spelkort som ligger med framsidorna mot varandra.


(nyo) ”ett nervöst tillstånd som kan drabba vem som helst, ofta en ungdom men inte helt sällan någon som är på väg att vänstra* eller som inte fått åka* på länge. Det hjälper inte en knullkruka att någon gnäller: kom igen nu din knullkruka!”. (SAO)  Se även kruka.


(sl) där könet är starkare än känslan. ”Älskar du henne? Nej, vi är bara knullkära!"


(so) hårdhänt knullare. ”Åja, ta det lugnt din knullmosare, sa Mona. [...] Knullmosare vill man inte heta när man rör vid så sköra ting.” (Martin, Kärlek 5/1966)


se under kåt.


(nyo)  ”någon som lovar mycket men som endast är ute efter ett knull”. (SAO)  Jämför  solochvårare; bedragare.


(sl) enligt slangopedia.se "veganskt potensmedel som räddar den mjukaste tjockballe." Rena knallpulvret.


(sl) kuk. Jämför påk. ”Vilka tjejer. Födda att sättas på av dig och din brutala knullpåk...” (Fib/Aktuellt sexannons juli 2004) ”Kanske skulle snuskgubben vilja stöta in knullpåken i hennes hjärna precis som i hennes spänstiga lilla stjärt...” (Hülová 2015)


(sl) från engelskans fuckboy*. Kille som ohämmat tar för sig bland tjejerna och har flera förhållanden på gång samtidigt.


(sk) enligt Ohlmarks (2004) ”skämtsam imitation av danskarnas ’pornografsvenska’”, med exemplet: "Knullra sier di i Köppendanmark, fast egentligen heter det ’knäppa*’ däröver.”


(sl) sträcka man är villig att åka för att få ett knull. Uppgift från slangopedia.se.


(nyo)  ”en person som är kåt och vill knulla”. (SAO 2013)


(sl)  Peter Isotalo (f 1980) har ”term för den spontant stökiga och ofta småroliga frisyr som ofta uppstår vid sex. Oftast hos den passiva parten.” ”Jag är alldeles rödflammig om kinderna och håret har fått någon slags knullrufs utan att jag ens knullat.” (Het 2012 M-F:ing Sandra Rydell) ”Hem, duscha knullrufset av mig, raffsett i tvätten, på med vanliga arbetskläder och sedan till kliniken.” (Söderblom 2015)


(sl) porrfilm. Se även rulle.


(sl) amfetamininjektion i samband med knull. Sägs stegra sexualdriften.


(dial) kättja*. (OFS)


(so) nörd, tokskalle. ”Inte troligt att en sådan får delta i knullandet inom en överskådlig framtid.” (Belle de Jour 2006)


(sym) kondom*.


(sl) kuk. Från spö; käpp. Se även spö och käpp.


(sl) något som är svårt/tidsödande.


(sl) mörk solskyddsfilm för t ex bilrutor.


se knulla.


(sl) fitta. Se även kläggveck.


(so) sköka, hora.


(åld) i Bibeln 1703 heter det i Jesaja 38:14 att duvan knurlar; kuttrar men i Bibeln 1541 knullar duvan, dvs här rör det sig om en homonym, ett likaljudande ord men med annan betydelse. Swedberg (1720-tal) har knurlar som han förklarar med gemo; kuttra med tillägget ”olim (fordom) knullar, hoc tempore minus verecunde.”  Ungefär ”numera mindre anständigt”. ”Inte desto mindre tillkommer Swedberg äran — kanske någon menar skammen? — av att ha gett de folkliga könsorden ordboksstatus i Sverige.” (Lars Holm: Jesper Swedbergs Swensk Ordabok i Jesper Swedberg — en antologi 2008.) Se vidare under knulla.


(dial) enligt OFS ha samlag. Knusa (dial); krossa, sammantrycka och knulla samt knusse (gammalsvenska); coire*.


1 (smn) kuk. Även om pojke, karl, t ex i skinnknutte.  Knutte (mus); kort musikstycke, stump. 2 (smn) djävulen.  "Och det tyckte frun om, för se hon var så oförskräckt elak och vresig, så att självaste Knutte fick inte makt med henne, när hon blev ilsk." (Folksagan i Sverige 2 s 370)  "Käringen hon talte till svarte bror Knut/ skall jag härin så skall du härut.” (Skämtballad hämtad från Kværndrup/Olofsson 2013)


enligt min jämtländske sagesman (f 1929) kodord för knulla. Sett på vykort från man i militärtjänst till hemmavarande frun på 1920-t. ”Då får vi träffas, du och jag och Knutby.” Se också smeknamn.


(ål so) enligt Rietz (1862-67) står knutfriare för "en som smyger sig fram (till husknutarne) för att fria".  Och Västerbro (2025 s 261) har  "Snart började rykten gå. Till en början kallades Magnus 'knutfriare', ett öknamn för den sorts man som uppvaktade en piga utan att först tala med hennes husbonde."


(dial) kallades den pojke som inte knackade på hos en flicka för att bli insläppt vid nattfrieri utan istället sprang omkring och ställde till förtret för de pojkar som blivit insläppta. (OFS) Jämför nattlöpande.


(dial) ha samlag. (OFS)


(barn) omskrivning av knulla. ”Flickan frågade pojken: —Vill du knylla med mamma? Pojken svarade: —Nej, med J (fem år äldre syster). Flickan: —Vill du knylla med J? Pojken: —Nej... Jo.” (Samtal mellan två treåringar i Ottar 3/82.)  Knylla; (gammalsvenska) banka, klämma, stöta.


(euf) ett i en lång rad av undvikande kn - ord istället för knulla.


(lmo) knull med kyss.


se fist-fuck.


nordiskt ord. Bearbeta (något) genom att trycka och krama hårt med händerna. Jämför massera.  Symboliskt för 1 knulla. ”Fast egentligen har jag inte haft lust att knåda nån sen dess, så pass tog det. Jag nickade allvarligt. Han visste inte om det än. Att han skulle knåda en kvinna av mej.” (Härkönen 1991) ”Ynglingen satte på henne och knådade henne så rejält, att handduken föll av köpmanfrun.” (Ryska erotiska folksagor 1993) OFS har ha samlag (med en ko) och knåda sägs också om en tupp som bestiger en höna. Se även trampa. 2 hångla, smekas intimt. 3 skita.


(sl) knullgummi*, kådis*.


(dial) fan, djävulen. (OFS)


(dial) ha samlag (med en ko). Se vidare kommentaren under knåda (1).


(sym) knulla knästående.


(sl) 1 knulla. Krossa. Mest i samband med oskulder; knäcka en mödis. Knäcka en butelj; öppna och tömma en butelj (flaska). 2 knäcka en nöt; efter engelskans busting a nut; runka, ejakulera.


(dial) djävulen, fan och som svordom: fan, tusan, jäklar. (OFS)


(dial) jäklar i de. (ORB)


(sl) bröst, barm*.  "Skånskt, flitigt bland yngre och vårdpersonal. Används för att kunna diskutera fysiska attribut utan att dra uppmärksamhet till detta..." (slangopedia.se)  Se vidare under fula yrkesord.


(sl o ljud) knull, knulla. Oftast i samband med oskulder. Ordet med hos Thesleff (1912). I dansk slang knäpper man mödisar genom att ”trykke ruden ind (brandlarmet)” och genom att ”sprænge trommeskinnet”. (Bom 1957) ”— Vad heter knulla på danska? — Knäppa. — Vill du knäppa med mig?” (Ardelius, Kärlek 3/1965) Nils Haglund (f 1930) berättar i ett mejl att han hört uttrycket knäppa en knapp; ha samlag med en lesbisk kvinna som han uppfattade som ungefär lika intressant som att knäppa en riktig knapp. Nils Haglunds sagesman var son till en varuhusdirektör i 1940-talets Stockholm och denne refererade i sin tur till fadern. Norsk slang har kneppe (opp).


(sl) fitta. Se också knäppa och dosa.


(sl) enligt Ingers (1977) om avträde, hemlighus, både i Lund och Karlskrona. Omkring 1920—1930. Ingers säger inget om hur ordet kan tänkas ha uppkommit, men tankarna går utsökt till panoptikon; vaxkabinett, här då i en mer uppknäppt version och anspelande på den uppknäppningsprocedur som är nödvändig vid dass- och toalettbesök.


(sym) stående samlag mot vägg eller liknande.


(dial o svr) djävel, fanken. (OFS)


(sl)  knull, knullbar*.


(euf o svr) djävulen*. Av lågtyska knevel (tyska Knebel); lymmel, tölp.  Knevel; (da sl) lymmel. ”Å för knäveln, skrek hon till, vad är det för upptåg!” (Hallenstierna 1972/1700-t) "Dä ä dau knävlana va höjfäadän [högfärden] ä stoa [stor]! /Lundblad/ Josefsson 2021)


(sl) knulla.


(svr) fan enligt slangopedia.se.


(sl) undvikande ord för knulla.


(sl) porrfilm. Se också knöka och kransafilm.


(åld) livmodern*. Från  Roberg (1718).


(sl) 1 hon är en knöl; hon är knölig; gravid. 2 knölar; kvinnobröst. 3 könsorgan. ”Ingen kunde stoppa väckelsen, och ingen ville det heller, ty om stammande talar och ångestfyllda får frid, och om ungkarlar i fyrtiårsåldern för första gången får klösa vril* och gifta män fritt får klia knöl utan tanke på bankens förtroende och alla långryggar som är på väg i protest, varför stoppa en sådan väckelse?” (Pohjanen 2003)


(dial) knölla förklaras av skåningen K W med att man i Malmö sa knölla, inte knulla, vilket han menar är "något förvånande eftersom det är väl mer uppåt västkusten att u övergår till ö (Helsingborg, Göteborg) i många ord”. K W presenterar också följande exempel: ”På Hohöga backa’/ där låg vi och knacka/ På Hohöga mölla/ där låg vi och knölla/ På Hohöga kvarn/ där fick vi ett barn”. Därav kanske slangens knöllare; kuk. Se också bonka.


(dial) knull. ”Jag har besökt bordellerna i många, många land/ och med bordellmamman ofta fått en tår på tand./ Då har jag noga lyssnat. För vad dom berätta kan om horor,/ män och knölleri,—ja, det kan ingen ann!” (Bordelmammas visor)


(sl) kuk.  Grov käpp. ”Det var som den värsta knölpåk eller slaga av blårött och mörkt kött med utskott och knölar och knottor.” (Anderberg 1979) Se även  påk.


(dial) djävulen. "Och vem fick han då se sitta inunder predikstolen, om inte självaste Knös!" (Folksagan i Sverige 2 s 360)


(so) allmänt nedsättande om kvinna och särskilt då om en karllysten och/eller prostituerad sådan. ”Nästa morgon marscherade vi, femtiotvå man under befäl av tre underofficerare, till det halvt nedskjutna slottet Havremont, varest frontbordellen förlagts. [...] —Hur många kossor är det, frågade vår sergeant.” (Eriksson 1939) ”Och ni andra — alla ni kossor, höns och kaniner, ni har bara en funktion: att runka det manliga egot och att värpa ut hans avkomma.” (Drougge 2006) Författaren C-J Charpentier berättar i sin artikel, ”Ko från molnfri himmel” (Nya upplagan 14/2007), att kossa är ”ett ganska grovt skällsord på farsi/dari; liksom hund. Afghanistans siste Sovjetinstallerade marionettdiktator, Najib (ullah) kallades Najibgau av sina motståndare = kossan Najib.”


(dial) OFS har ”på ett ställe fallna exkrementer efter ko”. Andra liknande och likabetydande ord är kopannkaka och koruka. Vidare från samma källa  kodynga, kodynglass, kodyngråpa, kokaka, kolalla, kolappra, kolarpa, kolass, kolort, koplätt, koplättra, koråpa, korösa, koskit, koskitlalla, koskit(s)lass, kosmalla, kosmeta.  ”Djävlar, sa han dystert och klev över en kopannkaka.” (Berggrén, Kärlek 6/1966) I skånskan finns bl a kobladd, koblädda och  koblaga. Jämför babbja.


(sym) kvinnobröst.  Små, rundade, bergiga öar i skärgården.


(dial) (liten) hög av kospillning. (OFVG) Även koblädda, kodratt, kokaka, kolort, kolädda och koruka.


(sl) 1 kuk. ”Han anbringade kobrahuvudet mot Geraldines anus och gjorde små, kraftiga tryckningar tills ett lätt nyp bekräftade att han lyckats få fäste.” (Tvillingerotik 1969) 2 rasta/valla, vädra kobran; pissa.


(sl) kuk, förmodligen pga bokstavs- och uttalslikheten med engelska cock *(se även under kuk) med samma betydelse. Engelskans cock; tupp, ersattes under 1800-talet av rooster för att undvika förväxling. ”På segelsjöfartens tid fanns en del knep för att framkalla vind. Det enklaste var att helt enkelt ropa: ’Blås, Kajsa’ eller ’Blås, Kajsa, så får du kocken!’ Det hade en ekivok innebörd: man erbjöd henne samlag.” (Schön 2004) Här kan kock vara detsamma som dialektordet kokk: tupp*.


se kucku.


(dial) även kådd, kådde. Fornsvenska kodde, kodder, kudder; testikel. "for siwkdom i kodda." ( Läke- och Örte-Böcker. Utg. av G.E. Klemming 1883—1886) Uppgift från Söderwall (1890).  Kodd(e) (dial); testikel, kudde.  Samma ord som kudde. Vanligt i göteborgskan. ”Bönder liksom arbetare i äldre tid, hade ett ogenerat umgänge med könsorden. Även vanliga bruksföremål eller arbetsredskap kallades efter de lokala namnen på könsdelarna. För stenhuggare var det nödvändigt att lägga en ’borrfitta’ runt borren för att inte flis och stenmjöl skulle stänka upp på den som höll. Den bom som satt på kranen och som man använde i stenbrotten kallades för ’stampekodd’ (koddpung).” (Frykman 1979) Skånskan har (pidda)kodd; testikel och koddarna; pungen. Uppgift från Ohlmarks (2004) som också har: ”Di måtte skära å han den ene pittakodden.”  Lind (2016) har kåddasten; testikel. Roger Hansson i Järfälla tar upp skånska råttekoddar; råttkukar. ”Det är inte lämpligt för en man i ert tillstånd, sir Clifford, att förebrå mig för att jag har koddar mellan benen.” (Lawrence 1928) Lindell/Thorbjörnsson-Djerf (2008) har med kodd(arna) som romani för pung, testikel.

Enligt en undersökning i tidningen Nya Åland (5/3-1999) är kodd ett vanligt ord för kuk bland åländska ungdomar. Tryti (1985) menar att kødd (kodd) är ett av ”de vanligste betegnelse på mannens kjønnsorgan” och används ”dels om penis, dels om testiklene (køddene)”.  Engelskan har det dialektala och ålderdomliga cod; skida, pung, påse som ingår i codpiece; blygdkapsel*. Norsk slang har kådd; kuk. I skånskan finns kådd; penis, testikel och kåddasten; testikel.


(sk) testikelpung*. Se även blära.


(sk) fallosformad brännvinsflaska av glas från 1700-talet som man bl a tog med sig ut på åkern. ”Nyttan av att föra dem ut över åkern, innan man satte plogen i jorden, och därvid stänka några droppar av brännvinsnektarn över fältet, ju mer dess bättre för att skaffa god näring, alltså ett stycke fortlevande fruktsamhetskult.” (Kulturen i Lunds grundare Georg Karlin i Sexuellt i Kulturen 2007.) Enligt samma källa så fanns liknande flaskor också i Tyskland och Böhmen.


(sk) kuk. Jämför stake.


(sl) knullgummi, kondom.  (se do)


(sk) testikel*. Se även under sten.


(sk) kondom. ”Hon smeker kuken och trä’r på kodongen — nerifrån klingar musiken och sången.” (Bordellmammas visor)


användbar vid hårda BDSM*-lekar och liknande då någon vill avbryta det ibland hårdhänta och våldsamma förloppet. Delilah/Flodman (2007) nämner bl a trafikljuskoder där grönt = ja och fortsätt, gult = sakta ner eller ta en kort paus och rött = stopp och avbryt. Om den undergivne har något i munnen, t ex en ballgag*, så förhindrar det muntliga stoppord. Istället kan man då ha en näsduk i handen som släpps som ersättning för ett stoppord. ”Inför dessa middagar brukar alla par ha ett antal kodord som man säger till varandra för att diskret meddela om man vill ha sex med det andra paret eller inte. Rex och jag körde alltid med 'gurka' (bra= vi kör) och pickles (= inte bra, jag har ingen lust att ligga!)” (Puma Swede 2012)


1 (bygg sl) stålbit som låser svärdet som håller samman två betongformar. 2 (dial) cunnus* hos ko. (OFVG)


(sl) från engelska cow-girl. En samlagsställning där kvinnan grenslar mannen antingen med framsidan mot honom (cow-girl) eller med ryggen mot honom (reverse cow-girl).


(sym) bräckjärn, kuk. ”Hans svarta kofot bänder den där rosa grejen ut och in varje gång han drar upp den.” (Delany 2009).


1 (dial o so) allmänt om älskarinna, frilla och prostituerad enligt OFS. Svenblad (2008) berättar att kofsa är folkordsmål på Åland och även i Uppland och norröver samt på flera håll i svenskfinland.  "Kom ut, din förbannade kofsa! sa han." (Folksagan i Sverige 2 s 533) 2 (dial) svimma, vara nära att dö. (OFVG)


(lmo) signaturen Egon3 berättar på flashback.org om hur ”språkvetare av hög rang funderade både lärt och yvigt om vad Erlander [Tage Erlander svensk statsminister 1946—1969] kunde mena när han skrev att en person var en riktig kofta, och att en annan person var koftig. En akademisk språklärare lämnade frågan öppen i ett huvudstadsblad. Då och nu kan jag upplysa om att kofta är en eufemism och en ellips för ett lite längre ord. Genom att lägga in -itt eller -ett på rätt ställe i koftan, förstår var och en, utom en lingvist som aldrig sett bovin brunst. Tage Erlander hade säkert sett och nämnde konkurrenterna därefter. Språkvetaren hade alltså inte en susning om den lantliga leken - Säg kofta, kofta, kofta, ... så fort du kan. Den som först vågade säga fel var en hjälte.”


(sym) pilfodral. Här kvinnans könsorgan. Engelsmannen Thomas Coryate skrev från en resa i Italien 1608 att i Venedig fanns cirka 20.000 kurtisaner*, av vilka många ”öppnade sitt koger för varje pil.” Se även fodral.


(latin co; hop, med, samman och habeo; hålla, hava, äga) ålderdomliga eufemismer för sammanligga respektive samlag. ”För han hade aldrig i sitt lif kohabiterat och aldrig erfarit de sinnliga rörelser, som andra unga män med stark hälsa och stark sexualdrift erfara i umgänget med kvinnor.” (Berg 1914) Också från samma källa: ”Huru många 60-åriga män i New York äro öfverhuvudtaget ännu dugliga att utföra en naturlig och framgångsrik kohabitation? Icke en af tjugo, påstår Hammond.”


(sym) gruppsex*. ”Njuter mannen två kvinnor samtidigt uppstår ett dubbelsamlag, njuter han flera kallas det kohjorden.” (Vatsyayana/Kalyanamalia 1952)


(dial) ha samlag, samlag.  Se även coire och coitus.


(åld) ha samlag. Försvenskning av latinets coire och coitus (se do) Se även koina.  "Inte är väl vetskapen om döden något så märkvärdigt för den fria människan. Inte mer än insikten att hon på sätt och vis måste leva. Eller att hon bör äta för att bli mätt och koitera för att vara lycklig." (Ingemar Hedenius: Istället för samtal. Albert Bonniers förlag 1958 s 18) Och från samma källa: "Förhållandet mellan Ulla och Fredrik blir olyckligt. De koiterar visserligen ideligen, men dessmellan slåss de så skruvarna ryker." (s 110)


(sym) enkelt bygge för lek. Här kvinnans könsorgan. "Armodet tryggade fordom de romerska kvinnornas kyskhet. Det som skyddade deras kojor från lasternas skamfläck." (Juvenalis Sjätte satiren s 85)


(dial) allmänt om att gå till sängs, sova och ha samlag. (OFS)


(sl) från engelska cock; kuk. ”Du måste kolla, va! Alltså, jag kan bara kolla en liten stund, jag får hard kok direkt!” (Ullén 2009)


(fisv) komocka*. Se även kolalla.


se kobladuska.


(so) kortform koko.  Dum i huvudet. "Ordet är relativt nytt, sedan 1970-talet kanske, och det är fortfarande flitigt använt." (Lars-Gunnar Andersson 2021)


(sym) kuk.  En sorts kaka även kallad babka.


(lmo) stickande, strävt könshår. Jämför matta.


(sl) 1 kokosnötter, coconuts; om hårda, mjölkstinna bröst. 2 få en kokosnöt i huvudet; dö. Se även nöt.


lyxprostituerad (en sådan som inte behöver hålla till på gatan). Ordet från franska cocotte; höna, troligen barnspråksbildning till coq; tupp.  NEO  har ”hist.: sedan 1881”. ”Jag är staden, ock hon kokotten är min vackra flicka.” (Hammarén 2003) ”Den unge mannen avgav ett fullt riktigt omdöme om denna sällsamma kvinna: ’Jag slår vad om att hon är en kokott, som är stolt över sin fägring och som lämnat sitt fädernesland emedan hon genom förtidigt uppträdande förlorat nyhetens behag’.” (Casanova 1936/1700-t) "von Höpken var hovets grand cocotte. Detta var hennes natur, nämligen." (Brunner 2020 s 398) Jämför kokett; tillgjord, behagsjuk.


(nyo) ”tillfällig impotens p g a för stort kokainintag”. (SAO 2013) Se även balle.


(sl) 1 (sbst) fitta. 2 kuk. 3 kolapapper; kondom. Käka kola med papper på; knull med gummi. ”SMS från Mackan: Hjälp Pölsemannen exploderade mitt i äggkläckning. Döda mig inte. Du vet vad jag tycker om kondomer, som kola med papper... SMS från mig: Du vet vad jag tycker: fortsätt tugga kola!” (Lodalen 2003) 4 kola (sl o vb) även kola av, kola vippen, kola tjipp; dö. Kola av och  kola vippen är ”hist.: sedan 1734” Detta enligt SO. Av finska kuolla; dö. ”Gaska upp dig!” sa han. ”Låt honom inte tro att du tänker kola av.” (Miller 1934)


(fisv) komocka*.


(dial)  "skämtsam benämning på barnmorska". (OFS)


se kola.


(sl) lasta en kolbåt; skita. Se också båt.


(grek) slida*, vagina.


(sl) död.


(euf) avlida, dö.  Kollapsa;  fullständigt och plötsligt falla ihop.


(sym)  ”att bara gnida sig mot varandra till orgasmen och extasen kommer”. (Hite 1982)


Trost (1988) om gruppsamlag.  En åskådning där gemensamma intressen sätts före individuella. Se även ormgrop.


(sym) 1 en sorts pelare. Här om  klitoris. Enligt Roberg (1718). 2  kuk. "Saken ser utan tvekan vitsig ut för dig, kolonnen som står upp från mitt skrev." (IX Priapus, Priapeia 2021)


(euf) stor kuk. Av grekiska kolossos; jättelik bildstod. ”Ovanpå de tjugotre madrasserna var det inte svårt att falla in i en mjuk, gungande rytm och innan Gulleflundran visste ordet av så hade kungen lyckats få in hela den gyllene kolossen och jungfrun räknade stjärnor.” (Martinus, Kärlek 10/1968)


(grek) håla, vagina*.


(sl) killa koltrasten; onanera (om kvinna).


fornsvenska kolver; trubbig pil. Ordet kommer av ett germanskt ord med grundbetydelsen klump, knöl.  Rörlig del i cylinder. 1 (sym) kuk. ”Föra kolven fram och tillbaka”; knulla, runka. ”Vi hinner utmärkt, sa jag och gjorde några små kolvrörelser. Det gick nästan av sig självt. Så välsmort var lagret.” (Eckerbom, Kärlek 14/1970) ”De ända hon tålde av gäll kroppskontakt va kolven i cylindern å sen full fräs...” (Teratologen 1998) Även majskolv; kuk och kuksubstitut. ”På chattcentralen har unga Emma nått nya höjder i kreativ engelska. En av kunderna vill penetrera henne med en majskolv och får svar på tal: ’I’m so hot I make you popcorn — put them in my mouth’.” (Andersson 2005) 2 (sl) släppa en kolv; skita. Uppgift från 30-årig man.


(sym) bisexuell*.


(euf) gruppknull med minst fyra deltagare. Tre deltagare utgör en trekant*.


(dial) "höghalsad blus som en flicka tog på sig när hon väntade nattbesök av en pojke. " (OFS) Se vidare under nattlöpande.


(euf) om samlag. ”Han lägger sig på henne, lyfter på ändan och drar av sig kalsongen en bit och känner en ilning genom kroppen; och han skyndar sig att försöka komma in i henne.” (Pohjanen 1984) ”’Jo...visst’, sa jag. ’Absolut kom in bara.’ Och hon kom in. Och jag kom in. Sen gav hon mej ett barn.” (Regnskogspatrullering ur Din Geografi 2006) ”Men de flesta män försöker komma innanför trosorna på mig för att de tycker det är spännande att få ett gratisligg med en prostituerad.” (Brask 2007)


ålderdomligt, högtidligt och poetiskt om coitus*. Hur gammalt kan man få en uppfattning om genom latinets coeo som, enligt Adams (1982), användes som eufemism i  ”komma tillsammans” i samlag och det först hos den romerske diktaren Lucretius (95—ca 55 f Kr). Det avledda substantivet är coitus. ”Nå, men har då ingen mansperson kommit åt er?” (Hallenstierna 1972/1700-t). ”Det är en liten oskuld den! Hon vill inte ännu! Undrar när någon ska komma åt henne!” (Lundkvist 1958) ”En kvinna som låter en berusad man komma när sig, kan därigenom blifva moder till ett barn, som redan i aflelsen är dömdt till att hamna på dårhuset”. ”Jesu Kristi födelse gick så till att sedan Maria hans moder hade blivit trolovad med Josef, befanns hon, förr än de kommo samman, vara havande av den Heliga Ande.” (Nyström 1921)

Hos Cervantes (1955) låter det så här: ”På återfärden till min by råkade jag på vägen den här ärbara kvinnspersonen, och hin håle, som driver sitt spel med allting och ställer till sitt sattyg med allting, makade det så att vi kom tillhopa...” ”Emellertid var han så rättrådig att han aldrig förebrådde mig det, inte heller sade han någonsin ett ont ord om mitt uppförande vid andra tillfällen, utan ständigt försäkrade han mig att han var lika förtjust över mitt sällskap som han hade varit första gången vi kom tillsammans — jag menar kom tillsammans som sängkamrater.” (Defoe 1720/1944)


(sl) knulla. ”Maria Liljendahl är den sexigaste bruden i klassen, så det vore inte fel att komma till där.” (Skantze 1993) ”Kanske idag var den dag då Sessan skulle låta dem komma till?” (Wahl 2003) ”Vi låg ofta tillsammans på sängen i mitt rum och, som sagt, det var omöjligt att ’få komma till’.” (Ekroth 2012) "Per bekräftade hennes berättelse när han erkände att han flera gånger försökt ha sex med henne innan han slutligen 'kommit till själva verket'." "Det väsentliga var att man fick komma till. Jag ville vara åtrådd." (Kalmér 2024 s169) "Han visste inte. Den enda vissheten han hade var att han inte fått komma till henne på fem månader." (Segerlund 29021 s 84)


(euf) om samlag. ”Amerikanen hade då klämt ur sig klyschan att det bästa sättet att komma över en man är att komma under en ny.” (Drougge 2011)


(euf) kort för komma ut ur garderoben. Andra liknande uttryck  är ta sig ur eller vara i garderoben. ”Hist.: sedan 1979.” (SO) Finlandssvenskan har komma ut ur skåpet. Öppet tillstå att man är homosexuell eller på annat sätt avviker från den heterosexuella normen. ”Jag tänker på pappa. [...] Funderar på vad han skulle ha sagt till sin heterosexuella dotter om han hade fått veta att hon skulle ’komma ut’ (som det så vackert heter), tjugotvå år senare.” (Kristina Hultman: Skulle pappa ha varit stolt idag? Ottar 1/2005) "Jag kom ut på åttiotalet mitt i aids-hysterin. Homosexualitet var skamligt och de som hade mycket sex var orena." (Kalmér 2024 s 223)


(bib o åld) hava könsumgänge*. ”Warer redo på tredje dagen; och ingen komme widh sina hustru.” (Bibel 1703 2 Mos 19:15) Samma citat ur Bibel 2000: ”Kom inte nära någon kvinna.” Berg (1909) varnar för att "Ingen hustru må låta sin man komma vid sig i onyktert tillstånd: en idiot kan blifva och blir i många fall resultatet”.


ett internationellt slangord med betydelsen 1 att få orgasm, utlösning.  Tyska kommen och Engelska come. ”Han ligger kvar över henne och hennes röst kommer långt bortifrån. — Du kom va? — Jo, säger han. Jag kom. — Ja, jag vet ingenting. Det känns som om jag var medvetslös ett tag. Det bara kom och kom. Hela tiden.” (Andersson, Kärlek 14/1970). ”Heterosexuella kvinnor kommer till himlen, men vi flator kan komma hur många gånger som helst, förstår du Mackan...” (Lodalen 2003)

”Jag kan aldrig komma över att jag så gärna vill komma. Männen brukar säga att om jag bara slappnar av och inte tänker så mycket på det, så kommer det att hända. Men det är verkligen svårt att lyckas komma, och det är lika svårt att inte tänka på det.” (Hite 1977) ”... ett mekaniskt litet knull för en dollar i ett smutsigt litet hotellrum tillsammans med en hynda som låtsades att hon kom och kom, men inte kom mer än julafton kom.” (Miller 1956) 2 (dial) ”hon är på att komma”. Ålderdomligt  från Estland för att komma med barn. Från Halland härstammar ”kåmmet för nära ett frunntemmer”, som enligt den kvinnliga uppgiftslämnaren (f 1908) förklaras med ”om en man hade gjort en kvinna med barn”. En man (f 1870) sade om en annan ung man som gjort en kvinna gravid att ”han hade kommet för nära ett fruntemmer”. Uppgift från Byrman (1989).


se punktknullare.


(sl) att klä sig utan underkläder.


(nyo) ”person som med lätthet får multipla (mångfaldiga) orgasmer”. (SAO 2013) Se även maskin.


förklaras i NE med ”Term som sedan 1980-talet används för att sammanfatta alla aktörers verksamhet med direkt anknytning till prostitution; som aktörer räknas såväl de prostituerade och deras kunder som profitörer, t ex kopplare, hallickar och bordellägare”. Se även under handel.


(sl) Lind (1749) har ”knektsköka”.  Kommiss (sl); uniform, militärtjänst och tyskans Kommisshure. Även hos Langenfeldt (1947) som också har kommissmök; lättsinnig flicka. Gibson (1978) har kommissmadrass, kommissmök;  ”kvinna som bjuder ut sig åt militärer”. Jämför mök (dial); gödsel, träck, spillning och smuts.


(åld) pottskåp. En förkortning av natt- eller sängkommod. ”Hist.: sedan 1735.” (SO) Ordet finns med hos Dalin (1850) som förklarar det med ”liten möbel till förvarande af nattpotta, handfat och tvättkanna, jemte tvål m m”. Av franska commode; byrå, från latin commodus; bekväm, passande. Ursprungligen på 1700-talet var det fråga om en byrå med marmorskiva och lådor, senare kom kommod att stå för en möbel där man förvarade t ex tvättkanna, handfat och potta*.


(so) fitta och om kvinna (prostituerad) som har många partner. Se vidare under hål.


kompisknulla kompispulla kompissex pulla.

(sl) även kompispulla, kompissex. Två eller flera kompisar som knullar samma kvinna, antingen samtidigt eller vid skilda tillfällen. ”En del flickor uttrycker att de tycker om den misstänkte, att de haft kul kompissex.” (Drabbad Online 2006) Se även pulla.


1 (smn) kuk. ”Det verkar som om du förnekar din lille kompis här att få knulla, din gamla slavdrivare...” (Wahl 2006) Se även kamrat och polare. 2 kompisar (sl); kvinnobröst. Två närstående. 3 onanera, runka i uttrycken  hålla en kompis i handen och klämma en kompis.

kamrat
klämma en kompis
kompisar
hålla en kompis i handen
pola


ett ord jag, trots ivriga försök, misslyckats att hitta en förklaring till och  bara stött på en enda gång och det i Folksagan i Sverige (1 s 207) där det står:  "Hur det var så kom bondgumman och bonden underfund med att drängarna och döttrarna hade sina komplafuser tillsammans och det gillade föräldrarna inte alls."  Min gissning, som utgår från innehållet i citatet ovan, är att ordet kan  betyda något i stil med vänslas* eller kuttrasju*.  Den saga, som citatet är hämtad från heter De delade äggen och ingår i Sagor från Södermanland, utgivna av Bengt af Klintberg (2011). Jag mejlar en av utgivarna av Folksagan i Sverige, Ulf Palmenfelt, professor emeritus i etnologi och folkloristik, och får följande svar: "I sin förklaring skriver den försiktige Bengt *Komplafus = skälmstycke. Jag tycker nog dina förslag ligger närmare till hands. Ordet låter ju som en försvenskning av ett franskt ord, men jag har ingen gissning. Kanske får vi leva med detta mysterium."


synonym till avföring enligt Strömberg (1979). En ordnad hög av jord och förmultningsbara ämnen, som efter viss tid kan användas som gödsel. Jämför tyska Kompost, engelska och franska compost, från latin compositus; sammansatt.


(sl o lmo) folköl. En öltyp svagare än mellanöl men starkare än lättöl.


(sl o so) kofitta. Se även under mutta.


(nyo) ”smärta som kan uppstå i könet efter orgasm och klitoris är oerhört känslig. Även det manliga könet kan kännas ömt efter sex av komvärk”. (SAO 2013)


1 (dial)  Rietz (1867) om ”hora, skamlös menniska”. Även horkona och kontross. Det senare om ett gäng, en tross med skökor. Kona av fornsvenska kuna, kona; qvinna, frilla och isländska kona; sidoform till kvinna.  Besläktat med engelska queen; drottning. Enligt SO ”hist:. sedan 1000-talet.” ”Kono- eller Horebarn må icke döpas på samma rum och tidh, som the äckta, utan långdt bak i Kyrkian.” (1655 års svenska kyrkoförordning)

Svahn (1999) menar att kona är det tydligaste exemplet på pejorisering (pejorativ; ord med nedsättande betydelse) i svensk språkhistoria. Från ursprungsbetydelsen kvinna och hustru har ordet grovt pejoriserats till att betyda bl a liderlig kvinna och sköka och från en uppteckning i Bjurholm (Ångermanland) heter det att ordet ”ansågs vara det fulaste öknamnet på en kvinna”. OFS har kona; allmänt om otuktig kvinna, hora, luder, prostituerad. Enligt Jerrick/Söderberg (1998) betecknade kona ”en dålig, lättfärdig eller sedeslös kvinna, frilla eller älskarinna”. ”En till flera tusental uppgående svärm af sådana megärer och liderliga konor...” (Kress 1905) "Vid nedre ändan av Haymarket fiskade jag upp en kraftig, gladlynt ung kona, som jag tog under armen och förde till Westminster Bridge, och med henne gav jag mig i lag i full mundering* uppe på denna stolta byggnad." (Boswell 1951) Jämför köna. 2 kona (vb); lukta illa, stinka. Se även kropp.


(latin conceptio; avlelse av concipio; motta i sig, bli havande, dräktig) befruktning. Enligt NEO ”hist.: sedan 1832”. ”Inte ens om man ägnar den ivrigaste omsorg åt förebyggande åtgärder, kan man vara absolut säker på att konception inte inträffar.” (Philp 1946)


ett manligt preventivmedel bestående av en tunn hylsa av latexgummi som träs över penis. Ordet finns belagt sedan början av 1700-talet, men dess ursprung är okänt. En möjlighet är att härleda ordet till latinets condo; förvara, innesluta. En annan från italienskans guantone; sport-, stridshandske eller con domino; med dominodräkt, prästkappa. Den vanligaste teorin, att namnet har att göra med en viss doktor Condom eller Conton, har inget stöd i kända fakta. Denne mystiske läkare sägs ha varit livmedicus hos Karl II av England (kung 1660—1685). Denne monark var känd för att så sin vildhavre* ute i bygderna, något som resulterade i ett stort antal utomäktenskapliga barn. Condom kom då till majestätets hjälp genom att uppfinna ett preventivmedel av fårtarmar, en klar förbättring av det linnevävsskydd som funnits sedan 1560-talet. I sin bok Looking for dr Condom (1981) menar W.E Kruck att någon läkare med det namnet inte återfunnits inom en femtioårsperiod innan ordet blev känt. Ytterligare en tänkbar namnkälla är den franska staden Condom (nordväst om Toulouse).

Almkvist (1933) berättar att ”redan i slutet av 1600-talet rekommenderades mot smitta vid könsumgänge ett i England uppfunnet gummiöverdrag för manslemmen (s k condom, numera vanligen kondong) dels av den för sin människokärlek kände Carlo Musitano, präst och professor i medicin i Neapel, dels av Daniel Turner, kirurg och med. doktor i London”.

Men kondomens historia är troligen äldre än så. Redan i det forntida Egypten och kejsartidens Rom lär det ha förekommit en form av penisskydd med syfte att hindra befruktning. På 1500-talet beskrev den italienske läkaren Gabriel Fallopius (1523—1562) hur man, genom att trä en linnetuta, indränkt i olika ämnen, över ollonet, kunde skydda sig mot veneriska sjukdomar. På 1700-talet tillverkades i Frankrike kondomer gjorda av blindtarmar från lamm, vilka exporterades till övriga Europa. Mot slutet av 1800-talet lärde man sig att tillverka kondomer av rågummi, men det var först när man i USA på 1930-talet började framställa kondomer av tunt latexgummi, som kondomen blev var mans egendom. Sveriges äldsta kondom, tillverkad av en djurtarm på 1600-talet, finns på Historiska museet i Lund. Den är försedd med knytband vid roten och på bruksanvisningen står att den före användandet ska kokas i mjölk och därefter pudras med mjöl. I SvD (9 juni 2025) berättas att en kondom från 1830 i "nyskick" ställs ut på Rijksmuseum i Amsterdam. Kondomen är gjord av fårtarm och är försedd med ett tryck som föreställer en  nunna och tre präster, samtliga figurer med blottade underliv. Dessutom  finns en text: "Voilá mon choix" (Det här är mitt val). Troligen härrör den  illustrerade kondomen från en fransk bordell.

”Hvad de s. k condoms angår, dessa i en af våra sämre tidningar alltför beredvilligt annonserade 'franska gummiartiklar', hafva de helt visst från början tillkommit i ett uteslutande osedligt och nesligt syfte och i högre grad för att männen må kunna 'njuta' af sina lösliga förbindelser…” (Kress 1905)

En internationell undersökning, presenterad av en kondomtillverkare (2005), visar att svenskarna blir allt sämre på att använda kondom. Undersökningen som omfattar 317 000 personer i 41 länder visar att två av tre svenskar har haft oskyddat sex med en ny partner. Bara greker och norrmän är sämre än svenskarna på att skydda sig.

I DN (25/11-1995) berättar artikelförfattaren Anna Husarska under rubriken ”Djävulen heter Kondom” hur författarna till en modern sexualupplysningshandbok fördömer kondomen som djävulens redskap och att använda ett dylikt preventivmedel ”är detsamma som att hustrun skulle bära badmössa och diskhandskar under samlaget”. I norsk slang finns kondom; badehette. I kondomens barndom var det inte ovanligt att äldre varnade de unga för att använda sig av dylika ”horpåsar”. Tjejtidningen Chica (1/2004) tipsar om följande kondomnamn: " I Holland kallas kondom för Feestneus (pappnäsa), i Mexiko heter den Gorrito (luva), i Australien Life Saver (livräddare), i Italien Guanto (vante) och i USA Jimmy’s hat."

I dataspråk kallas det plasthölje som vid köp omger disketter, tangentbord och datorer ibland för respektive kondom, tangentbordskondom och elefantkondom.

Den store förföraren och älskaren Casanova* gillade visserligen inte de djurhinnor som gällde på 1700-talet, bl a satte de ner känseln tyckte han, men beskrev ändå känslan kring kondombruket som följer: "Det gör inget om jag är innesluten i ett stycke död hud, så länge jag känner mig alldeles levande inuti.”


(grekiska kondylos; knoge, knuta) vårtvirusinfektion som yttrar sig som vårtor vid könsorganen och ändtarmsöppningen, orsakade av ett virus (human papillorna virus, HPV) och överförd genom samlag. Infektionen kan, hos kvinnor, i sällsynta fall, leda till livmoderhalscancer. Någon behandlingsmetod finns inte mot vårtvirusinfektioner, som i allmänhet läker ut av sig själva. Förhindras genom användande av kondom. ”Hist.: sedan 1987”. (SO)


(sym) att vara vuxen även på det sexuella området, att ha förlorat sin oskuld. ”— Nu är jag fattig men jag är inte säker på att jag är dygdig. Du har så farliga ögon och så vackra smalben, mitt barn. Men den sköna satte inte värde på hyllningen. — Tror du du talar till en konfirmand, fräste hon. Usch, du är förfallen, du!” (Nilsson Piraten 1932)


(för sl) kuk.


(latin coniugo; förena, para ihop) befruktning, fortplantning. ”Hos urdjuren, som består av en enda cell, tillgår fortplantningen så, att tvenne djur helt och hållet sammansmälta med varandra, eller också förenas de endast delvis, och sedan ett utbyte av viktiga delar av cellerna skett, skiljas djuren åt (konjugation).” (Hylander 1941)


(sl) kuk enligt slangopedia.se.


(sl) fittan. Källa vadkallasfittan.se.


(dial) cunnus*. (OFS)


(sl) hår runt anus. Se även rövskägg, buske (1) och konkelbär.


(dial) kvarlämnade små skitklumpar i rumpan. I skrift sedan 1800-talet. Från kunkla/kångla; hänga löst, kränga och kongel; bärklase, kotte. Se även dingelbär.


(sym) pung. Se även hållare och påse.


(latin concubina; sängkamrat, älskarinna av con; tillsammans med och cubare; ligga (ned)), frilla, älskarinna, bihustru och lyxprostituerad. ”Hist.: sedan 1610.” (NEO) ”Konkubiner (concubinus, concubina) kallades ogifta, som levde tillsammans som gifta, och konkubinatet var ett av staten [det antika Rom], sanktionerat förhållande.” (Nyström 1921) Samme Nyström citerar den grekiske statsmannen och vältalaren Demosthenes (384—322 f Kr): ”Vi ha hetärer för våra nöjen och konkubiner för den dagliga tjänsten, men hustrur för att giva oss legitima barn och troget vaka över husets inre.” ”Korporalens kärälskeliga concubina borde billigen inrymmas i mitt moraliska djurkabinett, men huru skulle jag förvara henne?” (Wallenberg 1781/1960) Concubinage (franska) samboförhållande.

Emanuel Swedenborg (1688—1772) menade att det under vissa omständigheter varit tillåtet att skaffa sig en konkubin t ex när hustrun hade uppnått en hög ålder, hade drabbats av svår sjukdom eller hade fått avsmak för det äktenskapliga samlivet. Men den som skaffat en konkubin fick inte längre ha sexuellt umgänge med hustrun.


äktenskapsliknande förening utan vigsel. ”Hist.: sedan 1821.” (SO) ”Det finnes, såsom allom bekant, en medelväg mellan att vara gift och att vara ogift, nämligen det att lefva i konkubinat eller så kalladt vildt äktenskap.” (Kress 1905) Se även konkubin.


(sym) samlag. ”...vad är det för melodier du tänker låta mig spela på din flöjt* under vår konsert?” (Chorier 1967)


1 (euf) göra en (stor) konst; skita och göra en (liten) konst; pissa.  ”Associationer mellan kissande och vattenkonster (vattensprutande konstverk) ligger naturligtvis nära till hands.” (Roger Hansson i Järfälla) I SAOB (1937) ges en något krystad antydan om varifrån uttrycket kan komma. Man menar att det är eufemistiskt för ett starkt vulgärt uttryck och fortsätter: ”i överförd anv. i uttr. göra en konst i, förr äv. (o urspr.) på ngt l. ngn” vilket enligt SAOB skulle stå för ”ge ngn l. ngt en god dag, strunta i ngn l. ngt”, dvs skita i någon eller något. ”Hon gjorde en konst på Manasses lår,/ Som inte torkar på 15 år./ För käringen var bjuden i barnsöl.” (Byrman/Olofsson 2011)  2 göra en konst  göra konster; knulla. "Nu emellertid gjorde gubben och gumman sina konster om natten." (Folksagan i Sverige 2 s 340)


se artificiell insemination.


(dial o åld) fitta. Jämför kunta.


(euf) ha kontakt med; ha ett förhållande med. ”—Därför att hans hustru begärde skilsmässa, påstående att han ville tvinga henne till att hava kontakt med andra, inför hans ögon.” (Ramos 1946)


(sym) tömma kontot; ejakulera*.


(ind) penis.


(euf) sitta (gå) på kontoret; besöka dasset, skithuset. Roger Hansson i Järfälla påpekar att torrdassen förr ofta fanns på vinden och jämför med vindskontor. Ordet kanske från någon ur arbetarklassen, vars representanter i alla tider ansett kontorsfolk ha det betydligt vilsammare och bekvämare än de själva. Enda gången en arbetare fick uppleva samma lugn och ro var vid dassbesök. Min jämtländske sagesman (f 1929) har uttrycket skitans kontor från ca 1940, då en kamrat, inflyttad från Sundsvall, sjöng följande visa för honom: De’ va’ på skitans kontor, förståru, ja’ va’ major, förståru.” Nilsson (1937) har med ordet som miltärslang från I 8 i Uppsala. SAOB (1937) har kontor; hemlighus, avträde, som ett utdött ord. Även lilla kontoret om samma sak. Norsk slang har lettelsens hus eller kontor och  finlandssvenskan har omvändelsekontoret.


(latin contra; mot och conceptio; avlelse) förhindra graviditet.


(euf) konträr; som har fullständigt motsatta egenskaper. Av franska contraire, från latinets contrarius; motsatt, stridande mot. Under andra hälften av 1800-talet beteckning för dagens HBT*.


(sl) ha en konversation (samtal) med Gud i den stora vita telefonen; kräkas, spy.


(sl) havande. Utåtbuktad, av latinets convexus; välvd (utåt), buktig.


(grek) kuk.


(sl o lmo) mjölk. Se även saft.


(sk) 1 kojuver. 2 hängbröst. 3 enligt OFVG även namn på klockljung, humleblomster, getrams och gullviva. Se även patt, patte.


(lmo) kallas den man som inte haft sex på tre månader. "Jag åker till Dalarna för att skriva på boken som inte vill skrivas och min vän upplyser mig om att jag är kopparmunk. Någon dag senare frågar jag vad det var det hette, det där som jag var nu? Rostsnopp? Nej, kopparmunk, säger hon. Det blir man efter tre månader." (En celibatörs bekännelser. Text: Carl Cederström. SvD Kultur  23/2- 2020) Se även brons-, silver- och guldmunk.


(dial) 1 penis. (OFS) 2 kopulation.  Föreningslänk mellan två föremål. Ordet använt för parning av insektsexpert i radioprogrammet Naturmorgon (P1 9/8-2008). Jämför kopulera.


(sl) flörta, förföra. (se do)


(euf) hallick, sutenör, bordellmamma. (se do) SAOB har kopplerska från 1638.  "Jag var ju den maliciösa karl som andra aftnar kallat kopplerskan till sig  för att ordna nattjänst åt någon av etablissemangets jungfrur*." (Brunner 2020 s 127)  "Den där häxan som stjäl min gestalt, den som gör anspråk på mitt namn! Är det hon som tjusar honom? Anser hon mig vara något slags kopplerska som pekade ut henne åt honom?" (Apuleius 2024 s 97)


(koppla; förena) ordet ”hist.. sedan 1638” (NEO). Att uppsåtligt organisera prostitution eller att tjäna pengar på någon annans prostitution kallas koppleri och är enligt svensk lag brottsligt. I lagens mening är t ex bordellägare, hotellportierer, som anvisar adresser till prostituerade,  och hyresvärdar, som hyr ut lägenheter till prostituerade, att betrakta som kopplare. ”Varje morgon lät han inspärra den kopplerska, som hade skaffat honom en flicka för den senaste natten — ty hon hade ju lockat honom att begå en synd.” (Casanova 1936/1700-t) ”Fyra berömda kopplerskor för kvinnorna och samma antal kopplare för männen hade inga andra uppdrag än att leta upp, både i huvudstaden och på landsorten, allt det som på ett eller annat sätt bäst kunde släcka vännernas sinnliga begär.” (de Sade 2005/1785)


(grekiska koprophagos; en som livnär sig på exkrementer* av kopros; exkrementer och phagein; äta) främst om djur som förtär exkrementer. Även människor kan uppträda som skitätare, ett fenomen som benämns koprofili (grekiska philos; älskad, kär, vän) något som, enligt Encyclopedia erotica (1967), är att betrakta som ”ett slags perversitet, vid vilken vissa neurotiker visar benägenhet för att ägna avföringen uppmärksamhet, att ’älska’ den eller till och med förtära den”.

Under rubriken "Påven till attack mot skandalnyheter" (SvD 9 dec 2016), liknar påven Franciskus medier som fokuserar på skandaler och sprider falska nyheter vid folk som har en morbid fascination för avföring. Enligt påven riskerar skandalhetsande medier att falla offer för koprofili, sexuell attraktion till avföring, medan konsumenter av dessa medier riskerar koprofagi, att äta bajs. Påvens uttalande är hämtat från en intervju i den belgiskt katolska veckotidningen Tertio, där han samtiidgt ursäktar sig för sitt språkbruk. "Jag tror att medierna måste vara väldigt tydliga, väldigt transparanta, och inte falla in i — ta inte illa upp — sjukdomen koprofili, det vill säga att alltid vilja täcka skandaler, att skriva om oanständiga saker, även om det är sant."

Det rör sig här om en tvångsmässig, sexuellt laddad dragning till avföring som, vare sig den utförs i fantasin eller verkligheten, stimulerar till upphetsning och orgasm. Även koprolagni (grekiska lagnos; vällust) att känna vällust i samband med avföring. ”Fårskalle, måtte jag mumla här på ett helsvenskt avföring, med att ge dig både kackan och korven, du är säkert koprofag som alla dina goda landsmän.” (Hammarén 2001)

Kärleken kunde också gälla urin och Bourke (1968/1891) berättar om en viss sir John Moore, som sägs ha blivit kär i sin egen urin, och nämner samtidigt en fransk gentleman från Montaigne som bevarade sin avföring och visade upp den för besökare. ”En del individer drar sig inte ens för att förtära avföring (koprofagi), helst direkt ur ändtarmen. Enligt en vanlig uppfattning utgöres koprofagerna uteslutande av sinnessjuka eller primitiva personer. Detta är en grov osanning. Jag har påträffat denna böjelse hos fint bildade personer med kvalificerade estetiska och intellektuella intressen. [...] Gränsen mellan olustbetonat äckel och vällust är hårfin, och psykologiska faktorer spelar en stor roll för upplevelsernas karaktär.” (Ullerstam 1961)


(sl) skita. Av grekiska kopros; exkrementer*.


se under koprofag, koprofagi.


(grekiska kópros; avföring och grafein; skriva) lusten att skriva s k fula ord i form av t ex klotter på offentliga toaletter och andra platser. Se vidare graffiti.


(grekiska kópros; avföring och lalia; pratsjuk) en sjukdom som yttrar sig i att den drabbade okontrollerbart uttalar s k fula ord. Koprolali förekommer som ett utvecklingsstadium hos barn och vid vissa psykiska störningar. Koprolali i vuxen ålder är tecken på funktionsstörning i hjärnan. Sjukdomen kan vara ärftlig. Den kan behandlas med neuroleptika.

Matz (1984), som har en utförlig artikel i ämnet, berättar om en kantor i Västsverige som avsattes från sin tjänst pga denna egenhet. Han har nyligen begärt ersättning hos budgetdepartementet, då han med rätta menar att det rör sig om en neurologisk sjukdom. Bland berömdheter som drabbats av sjukan nämner Matz Esaias Tegnér (1782—1846), som i egenskap av biskop måste ha haft det särskilt besvärligt, och W A Mozart (1756—1791). I båda fallen yttrade sig sjukdomen ”mest i ett tvångsartat användande i tal och skrift av ord och uttryck med anal anknytning”.

Men Ruth Halldén menar, i sin artikel Bilden av en köttig och ofin Mozart (DN 6/6-1982), att det inte är så farligt med Mozarts frispråkighet, ty ”böjelsen för plumpa anala och sexuella skämt” var mycket vanlig under 1700-talet. Det är egentligen bara en smärre del av korrespondensen som är extraordinärt frispråkig och det är de s k Bäslebreven, brev som han skrev till sin kusin Bäsle då han var tjugotvå år gammal. Här finns det många osedliga anspelningar. ”Men”, slutar Ruth Halldén, ”för en läsare från våra dagar, van vid oförblommerade könsord, ter sig även denna ökända korrespondens ganska beskedlig.” Ett exempel ur dessa brev: ”Jag önskar dig godnatt, skit och fis i sängen, sov gott, ta dig i röven och sen i munnen.” Se vidare fula tider och fina  samt koprolali.

Bengtsson (1994) berättar om en amerikansk kvinna som lider av en märklig åkomma, här kallad könsordsfobi. Varje gång hon får höra ett könsord svimmar hon. Hon har testats med 26 olika benämningar hämtade från kroppens nedre regioner, och varje gång tuppade hon av.


(grekiska kópros; avföring och lithos; sten, klippa.) Koproliter är förstenade djurexkrementer som förekommer i vissa bergarter. Länge kallades dessa lämningar för ”fossila grankottar”, ända till dess att den engelske geologen och kyrkoherden William Buckland år 1829 upptäckte att de grankottsliknande lämningarna i själva verket var skitkottar.


se under TS (Gilles de la Tourettes Syndrome).


(grek) avföring, exkrementer.


(latin copulatio; sammankoppling, förening av copulo; binda samman, förena) Kopulation, enligt NEO, "hist.: sedan 1768”, kopulera (”sedan 1891”). Det engelska copulation förklaras med ”sammangång emellan hane och hona” hos Serenius (1757). Mest om djur. ”På en pelare i kyrkan Loctody, Bretagne, har ett älskande par fångats på bar gärning: inristade i stenen ligger de där likt ett par hundar som fastnat i kopulationen och tvingas fortsätta skådespelet till yttersta dagen.” (Ambjörnsson 1978)

Rudolf Thunander berättar i sin Förbjuden kärlek (1992) från 1600-talets Sverige om hur den nyblivne änklingen Christoffer ”begynte henne befria till effect att han med hustru Clara lät sig tillsammans copulera”. Till hustru Claras försvar ska sägas att hon trodde sig vara nybliven änka, då alla tecken tydde på att hennes man Magnus stupat i strider utanför Riga. ”Från slutet av 1400-talet framställes ofta Döden i bildkonsten som ett Vara som inte endast går fram med lien utan som också levnadslustigt kopulerar.” (Cavefors: Erotik i konsten i Subaltern 3/2006.


se verktyg.


(lmo) en skämtsam lek där en person blir bunden och sedan slickad i örat. Se också  koslick.


(sl) homosexuell, bög.


(sym) gammal fallisk symbol som nepolitanarna bär som skydd mot onda ögat. Se också under horn.


(sym) gammal kinesisk symbol för kvinnans könsorgan. Se även jadeporten och port (1).


(för sl) kuk.


(för sl o so) prostituerad, hora.


(sl) kondom*. Jämför donga. Göran Ek, Helsingfors berättar att kordong ”hänger segslitet med i finlandssvenskan, trots att ordet språkligt sett är fel”. ”Jag frågade vad det var för fel på kordongerna och SifferEva sade att det dög med fårtarm som är en naturprodukt och lätt att göra, bara bränna igen ändan på dem och börja trampa*.” (Pohjanen 2003)  "...läkaren Anton Nyström som erbjöd 'kondonger' både för att lätta på trycket för männens sexualdrift och för att hindra spridning av veneriska sjukdomar,..." (SvD Under strecket 26/9 2022)


(kur) horunge, enligt kidish.se.


(sl) ändtarmen. Här en ordlek på den grekiska korintiska kanalen och frukten (druvan) korint. En kanal som släpper igenom vårt överflöd, varvid en del av de små korintlika klumparna har en viss förmåga att fastna i vassen vid utloppet. Se vidare under dingelbär och kanal.


(sl) 1 kuk i  Styv i korken; ståkuk. ”Vi gjorde det stående och liggande och det var ofta rätt plågsamt både för Anna och mig, när Ferdl och Franz nu ständigt fått för sig att undersöka, om det ändå inte vore möjligt att sätta in korken på rätt ställe.” (Salten 1983) E T A Hoffman berättar i sin Djävulselixiret (1815—1816) om den kissnödiga damen i diligensen som, när hon inte kan hålla sig längre, låter det forsa ut på golvet, varpå hon förklarar för sin manlige medpassagerare: ”Jag tror min butelj gått upp.” Hans svar: ”Jag tror jag i byxorna har en passande kork.” ”När leken var som trevligast hade hon dragit korken ur flaskan och ville sticka in den i luktdosan.” (Aretino 2008) Norsk slang har korketrekkeren; korkskruven för kuk. Se även dosa. 2 okorkad i betydelsen oskuld. ”År -82 var jag sexton och hade en sån panik för att fortfarande vara okorkad att jag var beredd att sära på benen för vilken svenne som helst bara det blev gjort.” (Härkönen 1991)


(sl) lukta illa.


(fsv) mnt kornute.  Söderwall (1890) har kornuta; älskarinna och  kornute; älskling, älskarinna. Vidare citatet: " tha iak imwäl mangha kornwtor haffdhe." ( H. Susos Gudeliga Snilles Väckare. Utg. af R. Bergström 1868—1870.)


en psykisk störning som yttrar sig i vaneföreställningar över förkrympningar och tillbakadragande av penis kombinerat med rädsla och panik för att vara döende. Koro återfinns t ex i den kinesiska metafysiken och kulturen och sammankopplas med tron att avvikande sex, som t ex sex med prostituerade och masturbation  och t o m utlösning under sömn, rubbar balansen mellan yin/yang som finns vid normalt sexutbyte. Resultatet av denna avvikelse visar sig i att penis krymper. Yang anses vara en vital del av mannen och om den rubbas resulterar det i en dödlig dos av koro. Uppgifterna från Vetenskap och Folkbildning (VoF).

Koro behandlas på olika sätt, beroende på kultur och orsak, t ex med psykoterapi eller med  voodoo och annan magi.  I Kina kan man t ex äta andra djurs penisar, speciellt verksamma är de från tiger, hjort och säl, och på så sätt hindra sin egen lem  från att krympa.


(för sl) 1 äppelskrutt. 2 kuk. 3 ollon*.


från grekiska chora, chorus; rum, land, område och philos; älskad, kär vän. Ett sällsynt uttryck för en äldre kvinnas sexuella dragning till en yngre.


(knoparmoj) sexuellt upptänd, kåt.


se under kåt.


(dial) skånska för dypöl, dyng- och gödselpöl.


(sl) 1 kuk. 2 (sk) gödselhög. Även korrepiss; gödselvatten. Jämför korra, kårra. 3 korren (smn); fitta. "Anledningen till ekorren är att mitt ex hade en liten rand därnere som hon kallade ekorrsvansen sen blev det ekorren och till sist korren. Min nya hade en korre som luktade lite (skämt) och då blev det skunken*.” (Morbos pappaforum.se)


1 lindrig ed eller svordom. ”Hist.: sedan 1645.” (SO) Med bl a hos Swedberg (1720-t). Används bl a för att uttrycka förvåning: Kors då!  I småländskan finns uttrycken Kårs bevars (Kors bevare oss!, Kårs i tiens hav; Kors i tidens hav) I svenskan använder man i dag mest svärord kring djävulen och helvetet, och samma är förhållandet i andra språk i protestantiska länder. I språkområden som domineras av katolicismen svär man däremot mer vid Gud, Jesus och helgon som Jungfru Maria. Samma var förhållandet när Sverige var katolskt.

En del av dessa kraftuttryck har att göra med Jesu lidande och död på korset. ”Kors” och ”Död och pina” är dylika fortfarande gångbara svordomar, liksom ”Kors i Jesu (Herrans) namn!” Även det skämtsamt förskönande ”kors i Kristinehamn!” som är en förvrängning av kors i Kristi namn. OFVG har kors i jöstrika;  kors i jesu namn. Andra liknande uttryck är kors i jösse namn, kors i jössika (jäskade, jesskola) botten. 2  kors (euf) röv- och fitthål. ”Men jag hade bara lust att slicka Dorotea över hela kroppen, försiktigt sätta tänderna i hennes kurva, där höfterna smyger sig upp och blir till midja, hålla henne sprattlande fast i korset med ena handen, bita henne i örsnibben, hålla henne bakom huvudet med den andra och låta hennes ögonfransar kittla mig på kinden och andas in hennes andedräkt.” (Brøgger 1974) Jämför kryss.


lättare form av korsett*. Av franska corselet; brynja, klänningsliv till corps; kropp. Hist.: sedan 1928. Uppgift från SO.


se intima plagg.