(dial) jäklar*. (OFVG) Jämför fasingen.


(sym) kuk; ”Därefter placerade han sig på knä mellan mina ben och drog upp sin skjorta och blottade sina håriga lår och styva, framspringande batong.” (Cleland 1965/1749) ”Wenke tog tag om hans biffiga batong och smakade på ollonet där en genomskinlig droppe bildats.” (Drougge 1998/2003)


(dial) 1 dräktig om djur och människor. ”hon är i batt”; hon är med barn. Ålderdomligt dialektalt uttryck från Skåne, Småland och Västergötland. Ordet möjligen besläktat med batting*. Andra liknande uttryck är "hon är bliven i batt”, ”han har gjort henne batt” och ”hon är på batten”. Det sistnämnda från Göteborg. Uppgift från Byrman (1989). Ohlmarks (2004) har batta; få barn, föda barn och ”Kärringen går me bugen i väred, kan jäven i maj batta vicken da som helst”. 2 (euf) stjärt. ” ’Skära batten’ var ett för societetens både kvickhetsgrad och pryderi särskilt uttryck ur ’bala taklänges’ språket och betydde ’bara stjärten’.” (von Krusenstjerna 1933/2004)


(sam) ändtarm*.


(sl) kvinnobröst. Jfr pattar.


(sl) 1 bröst. Möjligen sammankopplat med batteri; artilleripjäs och dess ”utskjutningskapacitet”. 2 batteri; kuk i  ladda batteriet med samma betydelse som (norsk slang) lade (ladda) batteriet ”vil si vente en stund før neste samleie”. (Tryti 1985)


(sl) liten gosse, barn oftast utomäktenskapligt.  NEO  har ” hist.: sedan 1850”. Kanske besläktat med engelska bantling; litet barn. Ordet återfinns i slanguttrycket ”hon ska få en batting”; hon ska få barn.


(sl) knulla. Efter engelska battle; strid.


(för sl) bög. Jämför engelska  batty; tokig, knasig och batty boy; fjolla, bög.


konstgjord penis. Uppkallad efter Baubo; grekiskt mytologiskt väsen, skamlöshetens kvinnliga demon, som personifierar de kvinnliga könsorganen vulva och vagina, på samma sätt som Priapus* personifierar fallos. Se även dildo.


(sk) bakspene på kojuver. Se även juver och patt, patte.


(åld) coitus*. Av isländska bauta; stöta.


litterärt lån från isländska bauta(r)steinn. Till bauta; slå, stöta. "Troligen med betydelsen 'sten som är nedslagen i marken, rest sten'." (Fridell 2021) ”Hist.: sedan 1664.” (NEO) Ohuggen minnessten utan inskrift, oftast över en död och vanligen från järnåldern. Bautastenen hade fallosform och fallisk betydelse vid de gamla hedniska fruktbarhetsriterna. Stenen var symbol för fruktbarhetsgudens fallos och sattes i jorden i fruktbarhetsgudinnans sköte. På så sätt befruktades jorden och gav goda skördar.


(sl) knulla. Kotsinas (1998) har baxa; öppna kassaskåp, göra inbrott och i stockholmslang betyder ordet släpa, dra ungefär som i standarsvenskan där baxa innebär att förflytta ett föremål med hjälp av vridningar, lyft och lutningar. Ordet ”hist:. sedan 1705” (NEO). ”Din roman tycks mig hålad med inkonsekvenser och smutsad med just dom fula ord som din far fördömde. ’Gussar’? ’Baxa’? Varför använder boken just det språk som din far hatade mest?” (Khemiri 2006) Även baxig; snygg, knullbar. Från tyska backsen med samma betydelse.


(sl) sexig*, enligt kidish.se. Snygg, knullbar, enligt slangopedia.se.


(sl) bög, homosexuell.


(för sl) knull i invandrartäta områden. Därav baza, bazza, baza rumpa; knulla. ”Nej, inte jag kramar dig som leeeera, du vill baara baza meera ...” (Leiva Wenger 2001) ”Tjejernas ’kom hit och visa pungen’, kan jämföras med när Alem, apropå en fråga om sin relation till tjejer, säger: ’Man ringer, dom kommer, man bazar, dom går’.” (Jonsson 2007)

Ståuppkomikern Özz Nujen (f 1975) berättar i ett mejl att ”bazz är ett mycket vanligt uttryck i förorterna [...] Ordet myntades av mig och två polare i Tensta gymnasium år 1991 och kommer från engelskans buzz. Vi tyckte det lät så när en geting sticker till hårt och snabbt och det blir en svullnad kring det stället (Kvinnans sköte). Sen så spred sig ordet vidare i skolan och vidare sen till alla blattar och förortskids.” Se även basa samt  bass, bassa.


(sl) göra en bazoo; dra ner byxorna och visa rumpan speciellt genom en en nedvevad bilruta. Se även moona.


raketgevär. Här slang för  1 kvinnobröst. 2  kuk.


(eng sl) kvinnobröst. Crawford tidsbestämmer ordets ursprung, i sin The blue book, till juni 1984. Jämför babombas.


(so) knulla din mamma. Se vidare under mamma.


(sl) knullbar. Se även bazz, bazza


(sl) knullare. Se även under baz, bazz.


(sl) kondom. Se även bazz och kasse.


kort för barnbördshus. Enligt SO ”hist.:sedan 1924”. 2 (sl) ska du till BB; skällsord till pedofil*. 3 BB i stil med BS. Se bisexualitet. ”BB-kille gillar sug, rövknull. Normalkuk söker BS-par över 60 år.” (Fib/ Aktuellt juli 2004) 4 bb, barbacka*; knull utan skydd, kondom.


(eng sl) 1 står för Bog Bonking Club; skithusknullargänget. En sammanslutning av personer som knullat på en offentlig toalett. 2 Big Black Cock*; Stor Svart Kuk.


(eng sl) Big Beautiful Women. ”Julia: Om vi pratar om porr så finns det ju ett fetischsegment kring fett; Big beautiful women.” (På tal om fett. Ottar 1/2011)


utläses BD = Bondage och Discipline; SM = Sadism och Masochism samt mitten paret DS = Dominance och Submission (underkastelse), dvs binda, dominera, vara undergiven och njuta av smärta. Se respektive uppslagsord och  kodord.


(sl) älskling, bästis.


(turk) bröst, barm.


(barn o euf) se barnhål.


(åld) samlag, samlaga. NEO har beblanda ”hist.: sedan 1531” och beblandelse ”hist.:sedan 1795”. Jämför fornsvenska beblanda; blanda. ”Ett köttsligt umgänge med någon person, något djur.” (Kindblad 1867) Thunander har i sin 1600-talsskildring Förbjuden kärlek (1992) rikligt med exempel där äktenskaps-, köns- och köttslig beblandelse ingår. Vidare finns olovlig(h) och wederstyggelig och verklig beblandelse. Några exempel: ”Sedan tillspordes henne vad orsak hon således haver gått ifrån sin äkta säng och icke hållit sig intill sin man Carl Persson? Därtill hon svarade, att han är därtill vållandes, ty hon haver varit vigd vid honom tu och ett halvt år och likväl haver han varken förr eller senare velat hava någon beblandelse med henne.” Och från samma källa: ”Nu fick hovrätten på sitt bord ett fall där en kvinna ’i tu och ett halvt år levat i äktenskap med sin man, men ingen äktenskapsbeblandelse med honom haft’.” ”Så långt som till köttslig beblandelse med henne hade det emellertid inte gått” och ”Det ena gällde kofferdiskepparen Gregg som beblandat sitt kött med Eva Elisabeth Kihlström ...” (Jarrick/ Söderberg 1998)

Ytterligare några belysande citat: ”--- att han hafuer mz sine långe öron (Salva Reverentia) wplyfft kläderna uppå henne, beblandat sigh mz henne, ståndandes baak om henne ...” (brev från biskop Laurentius Paulinus Gothus till ståthållare Holger von Scheiding mars 1630.) Och vidare: ”med samma gått ett stycke längre från, till ett dike, där han haft omkull henne, och med hennes goda vilja beblandelse med henne plägat ...” (Ulleråkers Häradsrättsprotokoll 1763) ”Visserligen anklagades Olof och Rebecka inte för ’verklig beblandelse’ vid detta tillfälle men deras beteende hade väckt ’mycken uppmärksamhet och förargelse i församlingen’ ...” (Clementsson 2016)

wederstyggelig och verklig beblandelse
köttslig beblandelse
äktenskaps-, köns-


(sk) beblota sej på något;  svära med krafteder på en sak. Uppgift från Ohlmarks (2004).


(dial) förutsäga. Fornsvenska bebudha, bebodha. ”Han har bebådat henne”; gjort henne gravid. Troligen från Marie bebådelse. I Lappland, varifrån det ålderdomliga uttrycket kommer, säger man ”bebåda’na”. Uppgift från Byrman (1989). Även bebådad; gravid, med barn.


(turk) knulla.


(dial o so) nedsättande om skomakare. (OFS) I skomakarsammanhang talas det om beckad tråd. Beck från fornsvenska bik, pik; gemensamt germanskt ord, lånat från latin pix; tjära, kåda, beck.


(sl) kuk. Av franska bécassin, diminutiv till bécasse; snäppa, morkulla. Bildning till franska bec; näbb.


(dial) "läderbit som veks dubbel o klämdes om beckad tråd, vilken drogs genom för att bli jämn och fin". (OFS)


lindrig svordom med betydelsen: ta mig fan.


se under mens, menstruation.


(no sl) av engelsk slang (to) bed; knulla. ”Har’u bedda’n eller?” (Tryti 1985)


(fno) skaldespråk för sängkamrat, kvinna. Uppgift från Palm (2004).


(åld)  bedra, vara otrogen mot. "Är I icke kapabel, så har I bedragit henne; är I fullkomlig, så har hon bedragit eder." (Västerbro 2025 s 251)


de onda andarnas furste, Satan enligt bl a Mark 3:22. Troligen ett förvrängt avgudanamn Baal-Sebub; egentligen herren fursten. En man i Upplands Väsby ansökte om att få ta nemnet Beelsebul som andranamn. Ansökan avslogs av Skatteverket med motiveringen att det kunde vara stötande. "Namnet Beelzebul kan väcka anstöt ur allmänheens synvinkel. Beelzebul betyder de onda andarnas furste, Satan, vilket kan väcka anstöt". Historien rapporteras i Språktidningen (3/2019).  Samma motivering gav Skatteverjket när ett föräldrapar i Uppsala ville döpa sin son till Lucifer. Det finns visserligen några med det namnet i landet men sedan namnlagen ändrades och skärptes 2017 blev Lucifer inte längre tillåtet. Se vidare under Lucifer.


(lmo) usel erektion p g a för mycket öldrickande. Från engelska beer; öl.


(åld) besudla, vanhedra (bl a sexuellt).  NEO har ”hist.: sedan 1526”. ”— Men har han verkligen befläckat dig också? frågade prästfrun sin make. — Er har han alltså befläckat? Prästfrun och prästdöttrarna svarade med en röst. — Det är klart att han befläckat oss.” (Ryska erotiska folksagor 1993)


enl NEO ”hist.: sedan 1751”. Göra gravid som i  ”han har befruktat henne” och ”hon är befruktad”. Befruktning sammansmältning mellan hanlig och honlig könscell så att en ny individ blir till. Av tyska befruchten med samma betydelse; till frukt. Enligt NEO är befruktning ”hist.: sedan 1822”. Hos människor sker befruktningen genom samlag eller genom olika typer av insemination*. Det sistnämnda fallet beskrivs av Kahn (1944): ”Artificiell, konstlad befruktning används i alla de fall där ofruktsamheten beror på mekaniska hinder eller impotens hos mannen, obotlig slidkramp hos kvinnan och liknande. Den första artificiella befruktningen utfördes 1780 på en tik av italienaren Spallanzani, som samtidigt var läkare och katolsk präst. Ett år senare upprepade den berömde engelske läkaren John Hunter med framgång försöket på en människa.”

Enligt Strömberg (1979) är befruktning synonym för samlag. ”Det som grabbarna på gården kallade för knulla blev inte ens ’ligga med’, som i alla fall lät rart och vänligt, utan ’kvinnans befruktning’, och det hade låtit torrt och akademiskt som om hon skulle ha fiskat upp det på ett papper ur sin imponerande portfölj.” (Malmberg 1966)


se könsorgan.


(euf) begagna fruntimmer; knulla. ”Emellertid hörde jag berättas om en annan onanist, att han blef ordinerad att begagna fruntimmer, såsom det enda medlet att blifva lusten kvitt.” (Wretlind 1905) ”Alla sju hade ju begagnat minst en av hennes knullbara öppningar, å de under laga former, för alla hade gift sä me na först.” (Teratologen 2003) ”Han väntade ut dem tills de var tretton år gamla. Den lille pojken uppnådde åldern först; biskopen begagnade sig av honom, formade honom efter alla sina utsvävningar och eftersom pojken såg ovanligt trevlig ut roade han sig med honom nästan en hel vecka.” (de Sade 2005/1785) "Holmberg, (Teodor Holmberg som 1909 grundade "Riksförbundet för sedlig kultur. Min anm BgD) vars hustru Cecilia skulle komma att dra igång den kampan som ledde till att 'mors dag' började firas, fasade för en framtid där sex ses som ett värde i sig och där mannen och kvinnan 'begagna varandra som redskap för den krassa, rent djuriska könsdriftens tillfredsställelse'."  (Västerbro 2025 s 378)


(dial) använt i svordomar t ex jädran begrina. (OFS)


(fornsvenska begär plattyska Begeren) stark lust (till ngn, ngt). SO har begär; ”hist.: sedan 1467”. Jämför passion. Sexuellt begär innebär en önskan eller ett tvång att befria sig från den spänning som könsdriften orsakar. Styrkan i begäret har att göra med sådant som hälsa, ålder, erfarenhet, vanor och hämningar. ”Märta blev likväl inte kvitt känslan av att vandra i en korseld av ögonkast: laddade med flyktigt och brutalt begär från männens sida, med illvillig nyfikenhet och konkurrentavund från kvinnornas.” (Möller 1919) ”De bevarar dig för din nästas hustru, för den främmande kvinnans lena tunga. Ha inte begär till hennes skönhet, låt henne inte fånga dig med sina ögonkast.” (Ords 6: 24—25 Bib 2000) "I de sammanhangen kunde de beryktade kvinnorna förknippas med excesserna hos en dekadant överklass, med dyrbara kläder, kostsamma festnätter och otyglade köttsliga begär." (Lennartsson 2019 s 177-178)


fornsvenska begæra från medellågtyska begehren. Hysa åtrå till, därav begärelse* (åld o bibl); stark åtrå. ”Hist.: sedan 1480 (Skrifter till läsning för klosterfolk)”. (SO) "Bibeln säger oss ju att den som ser på en Man el. quinna till att begära henne, har redan fallit. Och huru många är då de som stå?" (Brev från Esaias Tégner [1848] till Fredrika Bremer aug 1841)


stark åtrå, begär, passion. ”The kunna ingen kötzligh begärelse sigh emellan haffiua [...], mykit mindre til menniskior som uthaff theras art och natur icke äro.” (Erik Johan Prytz Magia Incantatrix 1632) ”Till dylika positiva åtgärder (att hålla könsdriften på plats) kan räknas ansträngande kroppsarbete, helst i fria luften, t ex vedsågning, gräfning, rodd, jakt, velocipedåkning. (Ridning är af tvetydigt värde pga gnidningen mot sadeln. För somliga väckes därigenom könsbegärelse).” (Wretlind 1905) "...och plötsligt kastade hon sig in mot honom och slog båda armarna om hans hals med en snyftning av begärelse, av ömhet, av smärta, våldsam, lidelsefull, omedelbar som djurhonans skri i skogarna, i en urväsendets omedvetna utkrängning." (Hansson 1987)


fornsvenska behagh; behag, tillfredsställelse, av medellågtyska behach. Jämför äldre tyska Behag och tyska behagen; tillfredsställelse, njutning, t ex ”finna behag i någon, något”. I pluralis ofta om kvinnans kroppsformer, särskilt då om de behag som skymtar i en djärv urringning. SO har ”hist.: sedan 1792”, om kvinnobrösten. SAOB har förklaringen: ”Yttre företräden, intagande former eller kroppsdelar, särskilt sådant som gör intryck på personer av motsatt kön, särskilt då om kvinnlig fägring.” ”Kvinnliga behag brukar man tala om — och menar då i första hand runda, kvinnliga former, bröst, stjärt, men också ett sätt att vara.” (Brandt 1993)

Johan Henric Kellgren (1751—1795) skaldar (ca 1780): ”Då på din barm kärleksgudarna vågat leka/ Och [...] smeka/ De båda rundade behag/ Som mellan ljus och mörker tveka.” ”Behag! Hur fan kunde folk kalla tuttar för ’behag’? Obehag var vad de var. Ett par ständiga och allestädes närvarande ’obehag’. Tunga och gungande omöjliggjorde de all form av hastig rörelse.” (Giertz 1993) ”Dåtidens kvinnor var ju inte njugga med att visa sina behag ovanför midjan. Men från midjan till marken var de mysterier, heliga gåtor.” (Brøgger 1974)


(euf o åld) kvinnliga företräden. ”Mödan vore mig så mycket lättare som hon gick i negligé, omgjordad allena med ett stycke blå duk som betäckte midjan, så att alla hennes digra behagligheter föllo mig fullt i ögonen.” (Wallenberg 1781/1960)  Jfr behag.


(sl) behå*. Se även behag.


(euf) fornsvenska behof av lågtyska behof (tyska Behof). ”Göra, utträtta sina behov.” ”Hist.: sedan 1381”. (SO) Jämför danska göre sit behov, tyska ein bedürfnis haben, seine notdurft verrichten och franska faire ses besoins. Därtill latin necessitati parere. Schroderus (1630-t) nämner  ”göras behooff”. Kindblad (1867) definierar behof som ”en naturlig uttömning genom stolgången* och Björkman (1937) har bl a följande att säga i ämnet: ”Det gäller en hunds skötande av sina naturbehov (även detta ord är ju en eufemism, stundom påbättrat till behov).” "Om ytterligare en stund viskade gumman, att hon måste göra sina torra behov." (Folksagan i Sverige 3 s 800) "Gör dina behov så skänker vi överskottet till behövande." (Skylt på toadörr, Hornstull, Sthlm 2019)

faire ses besoins
necessitati parere
göre sit behov,


även bysthållare, brösthållare. Behå hist.: sedan 1912, bysthållare (från tyska Büstenhalter) från 1917 och formen bh 1971. Alla årtalsbeteckningar enligt NEO. Stöder och formar kvinnans byst. Under antiken fanns ett behåliknande plagg som kallades strophium (grekiska bröstbinda). Den första moderna behån konstruerades 1914 i USA av Mary Phelps Jacob. Under senare delen av 1960-talet slog det behålösa modet igenom och först mot slutet av 1970 blev behån åter populär.


(euf) 1 kvinnligt könsorgan. ”Det gjorde ont i kuken som hölls i ett fast grepp liksom det faktiskt ofta kändes när den befann sig i den rätta behållaren.” (Het Kärlek 1967) 2 bh, behå*.


(sl) impotent*.


(rom) djävulen.


1 (sl) ta en gammal bekant i hand; pissa. Än vitsigare blir det med fortsättningen, meddelad av 20-årig kvinna: ”så att han blir så glad att han strålar.” 2 bli för mycket bekant med någon; bli alltför intim med någon. "Lagerbladh, phil. magister smolandus (smålänning) [från] Skatelöf, är på condition (anställd som informator) hos en captain Eggertz. Säges vara för mycket bekant med fruen, bliver gift med capitainens dotter." (Linné [1700-t] 2022 s 116) Se även intim.


(euf o åld) knulla. ”Hon la sig ner på rygg och hastigt beklev han henne.” (Abrahamsson 1967) Jämför bestiga, kliva på.


(sl o sk) knulla med någon. Ohlmarks (2004) påpekar att ordet uttalas med långt u och är studentspråk. "Efter studentbalen kan du tro ja beknulade henne så att hon så både solar å stjärnor.”


(nyo) enligt NyS ”person som gör vad som helst för att få bekräftelse (på sin duktighet).” Se även uppmärksamhetshora.


(euf) dass, toalett.  Enligt NEO ”hist.: sedan 1760”. Bekvämlighetsanstalt förklaras hos Kindblad (1867): "En till begagnande vid de naturliga uttömningarna afsedd sak eller inrättning.”  Franska commodité; bekvämlighet, om toalett och potta. SAOB (1906) har bekvämlighetsinrättning, bekvämlighetshus, (enligt SO ”hist.: sedan 1850”) bekvämlighetskontor, bekvämlighetsinrättning och  bekvämlighetsrum. ”Offentliga bekvämlighetsinrättningar saknades helt i äldre tiders Paris. Det var ej ovanligt att personer som var illa trängda hyrde ett åkdon för att i detta göra ifrån sig.” (Tilander 1968)

Saxon (1914) har toalettbekvämligheterna och enligt honom bör gäster som stannar några timmar i ett hem upplysas om var dessa bekvämligheter finns. Kvinnliga gäster ska informeras av värdinnan och manliga av värden. Måste man som gäst själv förhöra sig om var dessa faciliterter finns så bör man göra det genom en omskrivande fråga som t ex var man kan tvätta händerna. Se även anstalt och inrättning.


(euf) namn på de hundratusentals unga koreanskor som under 1930- och 1940-talen tvångsförflyttades och tvingades tjänstgöra som sexslavar på japanska bordeller. Se även under flicka.


(euf) fornsvenska bekymber. ”Hist.: sedan 1465”. (SO) ”Hon är i bekymmer”; hon är ogift och havande.


(åld) membrum virile*, enligt Ludolf (ca 1650).  Detta med  följande  latinska tillägg i svensk översättning: "En tysk vars efternamn började på Bel, bytte därför namn till Bal eller Ballen [...] eller Palla, ohöviskt ...fallos , härav anspelar de  på namnet Sardanapallos (här har väl enbart ändelsen i namnet spelat in vid omnämnandet av kung Assurbanipal av Assyrien från 600-talet f.Kr.)"


(nyo) ungefär rumpbild. Uttrycket byggt på selfies, dvs den porträttbild man med mobil- eller digitalkamera tar av sig själv. Ordet myntat första gången 2005. Belfies, som första gången dyker upp 2013, är då motsvarande bild tagen av den egna rumpan. I artikeln Från baktanke till huvudsak (Svd 6 sept 2014) skriver Daniel Björk bl a följande om fenomenet: ”Popuärkulturens mest omtalade kvinna, Kim Kardashian, är den moderna bakdelens okrönta drottning. Twerking*, förra årets mest skandalomsusade dans, är rumpans officiella dans. Belfies,  butt selfies — håller på att ersätta selfies.”


(hebr) eller Beliar; ondska, fördärv. Djävulen. I Gamla Testamentet talas det i Femte Mosebok 13-14 om ondsinta män. I Andra Korintierbrevet 6:15-16 heter det: "Hur rimmar Kristus med Beliar, och vad förenar den troende med den otroende? Hur kan Guds tempel förlikas med avgudar?" I Qumranskrifterna framställs Belial som Guds fiende. Han försöker locka människorna till avfall och bli fientliga mot Gud. Quamran är den ort på Västbanken där man hittade Dödahavsrullarna. De första fynden gjordes 1947.


(åld) beligga ena qwinno om ’coire*’ enligt Schenberg 1739. Beligger finns med i Swedbergs Swensk Ordabok (1720-t) där han bl a hänvisar till I Mos 38:3: ”Och tå han belåg henne, wardt hon hafwandes, och födde en son, then kallade hon Er.” (Bibeln 1703) Följande citat är hämtat från Thunanders Förbjuden kärlek i 1600-talets Sverige: ”En ny rannsakning ’om Eric Nilssons beskyllning på Sara Davidsdotter för sammanlag och beliggning’ måste alltså företas.” ”Utslaget hår förbehölls de av männen orörda unga kvinnorna, medan gammalt skick och bruk fordrade, att gifta kvinnor, änkor eller ’eljest belegat kvinnfolk’, skulle skyla håret under en hätta.” (Eriksson 1939)


(sl) pung*. Jämför dong.


(smn) från Carl Michael Bellman (1740—1795) 1 torrdass, utedass. Författaren Sven Delblanc (1931—1992) berättar i sin bok Trampa vatten (1972) om familjens torrdass på Mölna vars interiör ”smyckades av en reproduktion av Kraffts bekanta porträtt av poeten” och därför aldrig kallades annat än Bellman av familjemedlemmarna. Dassbesöken benämndes ”att gå på Bellman” och Delblanc berättar också att ”det var allmän sed i Hedeby att smycka avträdet med planscher, oljetryck och inte minst statuariskt grupperade porträtt av kungliga familjen”. I mitt barndoms  tvåsitsiga utedass på 1940-talet fanns bl a en stor bild föreställande kung Gustav V och drottning Victoria uppsatt med häftstift.  2 (euf) full i Bellman; full i fan. 3 dra en Bellman; runka, onanera.


(sl) voyeur*, tittare. Bella (sl) titta, vara tittare. Lars-Gunnar Andersson (2021) har med ordet bella; titta, kolla och han tar också upp en äldre och betydligt mer specifik betydelse "tjuvkika på älskande par eller lättklädda damer i allmänhet". Andersson menar att ursprunget till ordet inte är klarlagt. Men han gissar att  italienskans bella donna; vacker kvinna kan vara ursprunget. Alltså sådana man bellade på.


(sl) 1 engelska för mage, underliv. 2 kvinnobröst.


(åld) belägra ena qwinno, fornsvenska beläghra av lågtyska belegeren. Jämför läger. I 1600- och 1700-talets ordböcker och i äldre bibelöversättningar. Swedberg (1720-t) har belägrar. ”Han (prästen) skal beswäria qwinnona och säija til henne: Hafwer ingen man belägrat tigh och tu icke hafwer förlupit tin man så at tu hafwer orenat tigh, så skall thetta bittra förbannade watnet intet skada tigh.” (Bib 1703 4 Mos 5:19) "Därför belägrade Peter aldrig 'den Guds borg som hette Kristina, utan beundrade, manade, tröstade och hjälpte henne tillbaka till den himmelska Brudgummen." (Blomkvist 2019 s 356) Se även lägra.

En vanlig form av förbjuden kärlek var det s k dubbla horet. Sådant föreligger, hette det i Johan III:s (1537—1592) ordinantia om horsaker, när ”en gift man belägrar sig med en gift kona”. (Thunander 1992) "I Hälsingland bekände en kvinna 1597 att hon blivit 'belägrad' av Satan, som 'haffver så beställa och beskaffa med dem lika som en annan äkta gift man med sin hustru, det dem tyckes'." (Bergenheim 2020)


(åld o bib) dildo*, olisbos*.  Avgudabild, även beteckning för fula ting i allmänhet. Enligt SO ”Hist.: sedan 1541 av fornsvenska biläte, av fornlågtyska bilithi [...] eg samma ord som bild”. Här i den bibliska sammansättningen mans beläte som i Bibeln (1703 Hes 16 v 17): ”Och tu tog tin skiöna tygh/ som jagh tigh af mitt guld och silfwer gifwit hade/ och gjorde tigh mans beläte ther af/ och bedref titt horerij med them.” I Bibeln (2000) lyder samma vers: ”Av dina praktfullla smycken, det guld och silver jag skänkt dig, gjorde du mansfigurer, och med dem horade du.”


(fisv so) enligt FSO står ordet för lantis, tönt och enfaldig person. ”Ordet kommer från bembölehistorierna (skrivna av Z. Topelius) som handlar om en by med påstått enfaldiga invånare. Bembölingarna motsvaras i Sverige av Tälje tokar.”


(dial) Rietz (1867) har ”hafvande; om qvinnor” och Skåne som ordets hemvist. Även bemsig (som har hög mage) om samma sak.


(euf) skaffa sig herravälde över någon/något (ofta med våld), erövra. ”Men när hennes unga, knoppande barm för ett ögonblick blev synlig och hon märkte att jag ville bemäktiga mig henne, slutade hon med att skratta och begynte sätta sig till motvärn.” (Casanova 1936/1700-t)


fornsvenska ben och isländska bein. ”Hist.: sedan slutet av 1200-talet. (Westgöta-Lagen)” (SO) Ett gemensamt germanskt ord, t ex tyska Bein och engelska bone, kanske från isländska beinn; rak, och i så fall ursprungligen ”om de raka benpiporna i de nedre extremiteterna.” (Hellquist 1980) " I alla germanska språk betyder ordet 'skelettben', vilket är den äldsta innebörden, men i nordiska språk och tyska har ordet också fått betydelsen 'lägre extremitet (som på engelska leg, samma ord  som  svenska lägg), möjligen för att de största skelett benen i kroppen sitter i de lägre extremiteterna." (Fridell 2021)

1 Från 1830-talets Amerika berättar den engelske upptäcktsresanden kapten Frederick Marryat följande sedelärande historia: ”Vid Niagarafallen eskorterade jag en ung dam som stod mig nära. Hon hade ställt sig på en klippa för att se bättre, när hon halkade till och skadade sig lätt i fallet: hon hade skrubbat smalbenet. Då hon haltade en smula under hemfärden frågade jag om hon gjort sig mycket illa i benet. Hon vände sig då bort från mig, uppenbarligen mycket chockad, eller sårad och då jag inte visste vad jag gjort för fel, bad jag att hon skulle förklara sitt ändrade sätt mot mig. Efter viss tvekan sade hon att eftersom hon kände mig väl, skulle hon berätta för mig att ordet ben (leg) aldrig fick användas i damsällskap. Jag bad genast om ursäkt för mitt taktlösa uppträdande som berodde på att jag bara var van vid engelska umgängesvanor och där var ben inte något fult ord. Då jag bad henne tala om för mig vilket ord som var lämpligt i sammanhanget, sa hon att lem (limb) var ett användbart uttryck. Men hon tillade också att hon inte var lika nogräknad som vissa andra i hennes bekantskapskrets vilka talade om bordslem (limb of table) eller pianolem (limb of piano forte).”

Innan vi nu småleende avfärdar ett dylikt pryderi såsom typiskt engelskt eller amerikanskt, ska vi ta oss en titt på samma period i Sverige. Så här kunde det låta i 1860-talets Sverige: ”En del av hennes kropp fick man inte låtsas om, och det var hennes ben. Man nämnde dem ej heller någonsin. Den minsta skymt av en vit strumpa — och man bar ju alltid vita strumpor — ansågs som högst opassande.” (Hamilton 1928)

Ända fram till sekelskiftet ansågs det ”högst pikant”, men ej ”chick” om en dam lyfte någon centimeter på kjolen och visade en skymt av sitt ben. Först kring sekelskiftet skedde en revolution. Då kapades ett par centimeter nertill på den långa kjolen och fram kom damernas ben. I nära tvåtusen år, med några korta avbrott, hade det då varit förbjudet för damerna att visa benen. Med damer menas då förstås de kvinnor som fanns i de högre samhällsskikten. Arbetar- och bondkvinnor fick se mer till det praktiska än till modet. Ute på åkern var långkjolarna ett hinder i arbetet och därför skörtades de upp.

Men i ”finare” kretsar, där kvinnorna inte utförde något tyngre arbete, var man noga med att dölja benen och att undvika, precis som i det amerikanska fallet ovan, att säga rent ut vad det var fråga om. I stället sa man t ex fortkomstledamöterna, när man någon gång tvingades ge dessa onämnbara extremiteter ett namn. Ordet från fortkomst (åld); framgång i livet t ex i karriären av fort och komm och ledamot; medlem av sluten grupp. ”Några av dem lyckades emellertid tack vare sina snabba fortkomstledamöter rädda sig undan denna storpinkare.” (Rabelais 1945/1500-t)

Först med första världskrigets slut kom det riktiga klippet och kvinnobenen kom att framföras i full frihet. "Men kvinnorna var inte skrämda. De fruktansvärda benstolparna hos de flesta av dem — verkligen skrämmande, påtagliga nog att rättfärdiga mord! Eller de stackars klena pinnarna! Eller de välsvarvade, snygga sakerna i silkesstrumpor, utan den minsta gnutta liv! Så fruktansvärda de var, dessa miljoner av meningslösa ben som meningslöst trampade omkring!” (Lawrence 1928)

I Fredrika Bremers roman Hertha (1856) sköter den kvinnliga huvudpersonen om en manlig bekants skadade knä. Det föranleder en kritiker att opponera sig: ”Om det varit en fot, skulle jag ej ha sagt mycket om det, men knäet, det är sannerligen att gå för långt”.

En fot gick tydligen för sig, men i pluralis var den kroppsdelen onämnbar i borgerliga och högreståndskretsar under den oskarianska tiden här i Sverige och en bit in på 1900-talet. I Annette Kullenbergs Om överklassen i Sverige (1974) nämner en adlig person vilket problem det förorsakade en bekant när hon brutit fötterna. När hon skulle berätta om olyckan, tvingades hon till omskrivningen att hon brutit ”den ena foten och den andra”. Palmenfeldt (1986) menar att om man använde ordet fötter i plural så ”påmindes man om att det fanns två stycken fötter. Och fanns det två, så kunde de sära på sig och – sedan var det inte långt till synden.”

Samma entalsfenomen förekom också när det gällde bröstet. ”Kvinnor hade bröst — i singularis. Pluralformen ledde tankarna till funktionen mer än kroppskonturen och kunde därför inte användas annat än för medicinska beskrivningar. För att vara helt på den säkra sidan då det gällde detta svåra substantiv var det enklare att använda ordet barm*, som var neutralt.” (Frykman/ Löfgren 1979).

I Skåne däremot kan ordet ben vara en förskönande omskrivning för fot. Enligt Ohlmarks (2004) betyder ben ofta fot i vårt sydligaste landskap ”då man har ett slags freudiansk skygghet mot att tala om ’foten’, en erotogen zon”. 2 mannens tredje ben (sl) kuk. Även  mellanbenet och bästa benet av tre samt det där mellan benen. I engelskan finns bone (ben); penis. ”Jag har en dunkel aning om att fotboll och celibat är ett katolskt påhitt. Präster får inte ha roligt och inte fotbollsspelare heller. Det är som om det där tredje benet är i vägen för Gud och bollen.” (Kristina Kappelin i Sportbladet 23/5-2002) ”Ja, och den enda merit han hade var det som hängde mellan hans ben.” (Drougge 2003)

Brunner (2002) har sängben: ”När du kan få dig ett rent vidunderligt svarvat, vackert uppsvängt polerat sängben som det här, som rör varje fruntimmer till tårar”. Engelsk slang har get a leg in, fritt få in en fot i dvs få in kuken i fittan. I Bibel 2000 uppmanar svärmodern Rut : ”... lyft på täcket vid fotändan och lägg dig där. Då säger han dig vad du skall göra.” En obegriplig liggplats för den som inte känner till att på biblisk hebreiska brukar fötter och ben vara en bild för mannens underliv eller kön. Det här bildspråket verkar ha hängt med alltifrån vår första bibelöversättning (1541) till våra dagar. Inte ens i en modern bibelutgåva vågar översättarna tala klarspråk och fortsätter i samma spår, när Rut, i 3:9, efter det att Boas vaknat, säger: ”Jag är Rut, din tjänarinna [...] bred ut din mantel över mig, du är min skyldeman”. Att uttrycket inte bara innebär att han skall värma henne med manteln utan också är en biblisk bild för samlag, är det väl knappast någon bibelläsare idag som känner till, men det struntar de pryda bibelöversättarna i bara det är rent och snyggt i de bibliska ordleden.

Hos de flesta spindlar har hanen spermapaketet i ett specialiserat ben, kallat pedipalpen, som han använder för att pumpa in sperman i honans könsöppning. 3 det där mellan benen (euf); kvinnans könsorgan. 4 lyfta på benet (euf) urinera, precis som hundar gör. 5 mellan hennes ben, sära på benen (euf) knull, knulla. ”När en högt uppsatt person anklagades för sedlighetsbrott blev han för det mesta frikänd, även i så flagranta fall som detta: ’Borgmästaren bekänner att han haver varit mellan hennes ben, men icke haft något att beställa med henne’.” (Eriksson 1988) ”Det var så svårt att tänka sig att en studiekamrat mot betalning frivilligt särade på benen för alla möjliga män.” (Brask 2007). Även i  bena firren (sl); knulla. Se vidare under fisk. 6 hon går på sista benet (euf); hon är färdig att få barn. 7 lägga benen i vädret (sl); dö. 8 barbent från topp till tå; naken.


(sl) ha samlag, knulla. Direktöversättning från engelskans bone. Se även under ben.


se bäng.


(sl) 1 kuk. Jämför bäng. 2 (åld so) dumbom.


(rom) även bängerste, bengerske; helvete*.


(rom) djävlig*.


(måns) steppa striten på bengster; prostituera sig särskilt om män.


(smn) 1 kuk. 2 polis.


(lmo) förskönande uttryck för penis*.


(för sl) nörd*, tönt.


(sl) om person som torterar någon genom att knäcka ben på sitt offer. Enligt NEO ”hist.: troligen sedan 1950-t”. Här om knull mot någons vilja, där den villiga partnern nästan måste knäcka benen på den ovilliga för att nå målet.


(dial) även bänd. Springa (ränna) i benn; vara brunstig, vara löpsk*. Uppgift från Lundbladh (2012).


se under dra.


se rin-no-tama.


(lmo) enligt fittkramp.se: "En HIV-smittad mans könsorgan". Se även stock.


(fsv) kasta sitt vatten på, öfvergjuta med urin.  "ho som aff rottom (råttor ) bepissader varder." (Läke- och Örte-böcker 1883-1886.)


(sl) 1 kvinnobröst. ”Min Nymph hon har tu berg som Alabaster hwjta...” (Haquin Spegel ”Ur erotiska dikter” 1600-talet) 2 pung. 3 klang i berget; orgasm. Använt av signaturen Johanna i (Alakoski/Mogensen 2008).


(sam) satan*.


(sl) enligt G:son Berg (1924) "avträde* på Kuggis i Uppsala vid studentskrivningen 1858". Se även kabinett.


se lärka.


(so) ironiskt om invandrare.


(sl) fitta, fitthår. Ett område i västra Atlanten mellan Bermuda i norr, Florida i väster och Puerto Rico i söder. Även kallad Dödens triangel efter att en rad oförklarliga fartygs- och flygförsvinnanden ska ha ägt rum där. Se även triangel.


(åld so) mes, fegis. Ordet var på sin tid vanligt inte bara i Sverige utan också i övriga nordiska länder. Detta berättar Inedahl (2023) som också  menar att ordet troligen kommer från tyskans auf den Bärenhaut liegen; ligga på björnskinnet, d v s att ligga och lata sig. Han ger också prov på ordets användning: "Ska jag sova här, frågade löjtnanten upprört när Israel Stadstjänare visade honom sitt rum. Du sover där borgmästaren och rådet bestämt, svarade Israel bistert. Löjtnanten drog hotfullt sitt svärd. Jag ger er tusan djävlar allesammans. Du är ingenting annat än en bödelsknekt*, en rackare* och bernhyttare, skrek han så att det hördes ända ut på gatan." ( Stockholm 1628)


(knoparmoj) Palm (1910) har berr; exkrementer*, avträde och berra; cacare*, och Gibson (1978) har berra i något; skita i något.


(sl) vara oförlöst kåt. ”I lumpen kallade vi det bertopung, att gå med BH i kalsongerna.” (Erik 19 hos Centerwall Kärleksvägar, Folkhälsoinstitutet 1997.)


(sl) kvinnobröst.


(svr o åld) se på besen (baggen); se på fan bl a hos Strindberg (1849-1912).


inrättning i Stockholm dit prostituerade kvinnor tvingades gå för läkarundersökning en gång i veckan under reglementeringssystemet. (Se under bordell.) År 1847 öppnade två besiktningsbyråer som 12 år senare slogs samman till en med säte i Gamla stan. Den som skrevs in på byrån berövades sina identitetshandlingar och fick istället en bok där hennes besök på byrån och hälsotillstånd noterades."När jag va patrullerande va jag uppe på byrån med ett kiffer (knarkare min anm BgD) Då va hon där för besiktning." (Segerlund 2021 s 21)


(euf) mildare svordom. Besinna;  tänka efter, sansa sig. Anknyter till besitta, som enligt Östergren (1919) ”kanske är mest litterärt; åtminstone ej ofta brukat av yngre generationer”. Bellman har ”par djefla besitta” och ”regera och besitta” (FE 59). Hellquist (1980) har besitta ”bl a i svordomar, med el. utan subj. el. obj., utgående från den nu huvudsakl. i religiös anv. uppträdande bet. ’hava i sitt våld’, i sht om ond ande”. Någon gång förekommer också den eufemistiska ombildningen besittningen, av besitta, efter mönster av fasingen, tusingen. ”Gamle Lars i Stafsbygget stal en gång bara så litet som en vagnsaxel och besittningen fick inte karln sen heta Axelson i all sin tid.” (SvD nr 98/1897). OFS har begrina, t ex jädrans begrina, beknävlad, ungefär förbannad och besticka, ”fan besticka”.


(euf) äga, förfoga över. Här i sexuell betydelse. ”Som om ingenting passerat, tog han henne om kvällen i besittning alldeles som vanligt — som ett viljelöst ting.” (Nyström 1921) ”Höga herrar utnyttjar sin ställning och tar andras hustrur i besittning.” (Vatsyayana/Kalyanamalia 1952) ”Om jag tar med mig en kvinna på bio eller till någon vacker plats i naturen ber jag henne ha så lite kläder som möjligt på sig och att välja sådana kläder som gör det lätt för mig att ta henne i besittning.” (Hite 1982) Jämför bemäktiga sig.


(sl) 1 besk; dass, toalett. Ordet förknippas annars mest med smak och slangens sprit, sup. 2 beska; skita.


(dial) enligt Rietz (1867) ”nedträckad” som i det skånska ordspråket: ”Den sóm ä förveden (nyfiken), han bler beskeden.” Jämför nordhögtyska bescheissen och träck.


(dial) Rietz (1867) har "blott i mildare svordom" och han exemplifierar med ”hin beskutta! beskutta så’nt!”. (Nk)


(åld) parning om djur. Från tyska beschälen; bespringa, betäcka. "Min tavla var bra målad— det vet jag — men motivet var 'svinaktigt' i fransmannens tycke emedan där förekom en kvinna i särk och en Leda som beskälles av svanen." (Meidal 2022 s 61) Jämför beskällare; hingst som används för betäckning.  NEO har ”hist.: sedan 1686”.


(åld) med i våra äldsta ordböcker t ex Swedberg (1720-t), där han bl a hänvisar till Job 31:10: ”Så warde min hustru af enom androm skämd; och andre besofwe henne”: (Bib 1703).  Be- av tyska be, bi; bredvid. ”Bort från Danviken åkte samma oroliga år (1599) också den i hospitalets och Herrens tjänst anställde klockaren Erik Matsson, som i hospitalet besovit en därstädes intagen före detta ’skiöka, Margareta benämnd’.” (Eriksson 1988) ”Hon (drottning Kristina) blev kär i Ebba Brahes son, men Axel Oxenstierna avslöjade att de var halvsyskon: Gustav Adolf hade besovit Ebba Brahe vid hennes bröllop. Det var hans privilegium som rikets högste herre.” (Schön 2004) Också i det ålderdomliga ”hon är besoven”; hon är med barn. "För de församlade prästerna berättade Petrus Bergius att Herr Olof hade beskyllt hans syster för att ha 'besovit sig med andra manfolk' trots att hon var gift." (Hassan Jansson, K/ Lindström, J 2018)


(åld so) enligt SO; håna, smäda. Samma källa har "Hist.: sedan senare hälften av 1400-talet [Latinskt-svenskt glossarium]; fornsv. besputta, bespotta."


1 (euf) kuk.  2 (sl)  i uttrycket best med två bakar; ett knullande par. Efter engelskans ”beast with two backs”, som finns med i William Shakespeares (1564—1616) Othello (1603—1604). Best av lågtyska best av latin bestia; (vild)djur, kreatur. Best är en varelse, oftast ett djur eller fantasivarelse, med skräckinjagande utseende och uppförande. Ordet har funnits i svenskan sedan 1500-talet. Ett annat uttryck med samma betydelse är ”leka djuret med två ryggar”, vilket, enligt en jämtländsk sagesman (f 1929), lär ha använts någonstans av August Strindberg (1849—1912). Se även djur (2).


av bestialisk; grymhet mot människa eller djur. Här om könsumgänge med djur. Se även tidelag, zoofili och sodomi. Av best; varelse (mest djur) med skräckinjagande utseende och uppträdande. Från latin bestia; djur. Laqueur (2004) berättar att mer än 1500 fall av bestialitet prövades i svenska domstolar mellan 1630—1750 och i 470 av dessa fall dömdes förövaren till döden. Jämför zoofili.


(dial o svr) fan besticka. (OFS)


fornsvenska bestigha; storma troligen från medellågtyska bestigen med samma betydelse. 1  Ingers (1977) har ”i bet. coire* från 1930-t”. Annars mest om fyrfota djur, där hannen klättrar upp på honan vid parningen. Bestiga ”hist.: sedan 1727” och bestigning ”sedan 1795”. (NEO) I den grekiska mytologin berättas om Persifae, kung Midas maka, som blir förälskad i en tjur och som får Daidalos, konstnären och skaparen av bl a labyrinten på Kreta, att konstruera en ihålig ko åt henne, i vilken hon kan låta sig bestigas av tjuren. ”Jag avskyr att bli klumpigt bestigen. Jag vill ha det smidigt och liksom smygande.” (Hite 1977) ”Istället kylde han av unga Harriets lust med bibelcitat, sedan besteg han hennes slocknade förväntningar.” (Whilde: Les extrêmes se touchent. Subaltern 3/2006) ”Att bestiga en sådan kvinna är farligare än att rida på jakt på ett sto som tappar besinningen.” (Louÿs 2011) Även fjällbestigning; av fjälla; flicka, kvinna. 2 bestiga elfenbensstatyn (sl); skita.


(euf) syssla. 1 samlag. ”Medan min vän nere på gården styrde om mina saker och Ulla skulle bestyra om en skål mjölk, hade jag med modern ett annat bestyr i hennes soffa.” (Hallenstierna 1972/1700-t) 2 avsides bestyr och göra sitt bestyr; pissa, skita. SAOB (1906) menar att bestyr som i behov, naturbehov, är mindre vanligt utom i Finland. I 1 Sam 24 talas om hur David skonar Sauls liv, trots att den senare är ute för att döda honom. Fjärde versen lyder i en moderniserad överföring från år 1900 av 1703 års bibel: "Och då Saul kom till fäbodarna utmed vägen, var der en jordkula, och Saul gick dit in för något bestyr; och David och hans män sutto långt in i samma kula.” Ursprungstexten i 1703 års bibel har betäckia sina fötter* för den aktuella handlingen. I 1917 års bibelöversättning heter det ”avsides bestyr”, och i Bibel 2000 ”uträttar han sina behov”.


fornsvenska beställa; ställa i ordning, uträtta, av lågtyska bestellen med samma betydelse. 1 (euf) ha något att beställa med någon; ha samlag med någon. ”Som ung hade han tjänat dräng hos Jon i Svenshult, där Gertrud Andersdotter var piga. En gång i slåttertiden hade han haft ’med henne att beställa’ men utan följder i form av havandeskap.” (Thunander 1992) ”... hon bekänt för honom att en trädgårdsmästare haft att beställa med henne.” (Jarrick/Söderberg 1998) ”... men Kihlberg åter gått till henne i diket, dock vittnet icke sett, om han då något med henne haft att beställa,... (Ulleråkers häradsrättsprotokoll, 1763 angående ett våldtäktsfall.) 2 (dial) utträtta (sina behov), göra (sitt) tarv*. Uppgift från OFS.


1 (dial) havande. (OFS) 2 Saxon (1914) har toalettbesvärligheter som han menar uppstår i samband med toalettbesök. Denna känslighet upphör inte för att man gift sig. Ingen form av naturbehov får därför tillfredsställas i den andres närvaro. Detta, menar Saxon, är ”en förutsättning för kärlekens överlevnad”.


(euf) sätta på, knulla, ockupera*.


(euf) 1 ha samlag med. ”Den gamle prästen säger: ’När den sjuttonde och sista kommit till världen, beslöt jag att icke vidare besöka min kära hustru’.” (Bergman 1922) 2 besöka, gå på besök om toalettbesök. Jämför norskans besøke en gammel onkel om samma sak. Se även under mens.


se mens, menstruation.


(sym) kuk. Formlik med en sockerbeta. ”Vad är det för sorts beta som sticker upp under skjortan?” (Ryska erotiska folksagor 1993)


(euf) avlida, dö.


lång och kraftig tand, t ex elefantbete. 1 (sym) kuk. ”Zenzi hjälpte mig och stack in den långa beten i den för övrigt tandlösa munnen.” (Salten 2009) 2 (dial) kastrerad* bagge. (OFVG)


(euf) ha samlag med någon. ”... fick han därefter brått att utan vidare förberedelser draga henne med sig och lägga upp henne på sängen, och allt medan han sålunda avhöll sig från allt sammanhängande tal, betjänade han damen en god stund framåt i fullaste mått...” (Bandello: En adelsman får ligga med en dam i Kärlekshistorier...1962.)


(sym) kuk. Han som står i damers närvaro. ”Ni får runka min trogne betjänt när ni behagar fattar ni väl!” (Wahl 2006)


(so) slö, trött person som inte får ändan ur röven eller vagnen


(för sl) förortsslang.


(sl) vara på bettet/hugget; vara kåt, sexuellt uppeggad.


(euf) knulla. Ohlmarks (2004) har ”något finare än ’bestiga*". Och han ger exemplet: ”Gokväll, fröken Asta, får ja lov å betunga er i natt? frågade professorn.”


sexuellt attraherad, förtjust i någon. Enligt NEO ”hist.: sedan 1908”. Svensk dialekt betuttad; förlägen, rådvill av oklart ursprung. "Ester, på min skola, började skriva till mig och jag blev betuttad." (Kalmér 2024 s 301)


(lmo) sägs den vara som satsar  stenhårt för att få höga skolbetyg.


(dial) enligt Rietz (1867) använt som lindrig ed, t ex ”betytta me!”;  göra någon olägenhet, förtret.


(euf) fornsvenska bethäkkia. Av prefixet be- och täcka, besläktat med tak. Täcke är troligen en nybildning av täcka. 1 para sig; mest om djur. Enligt NEO ”hist.: sedan 1687”. Kahn (1944) förklarar betäcka med "när honan som i regel hos djuren förhåller sig passiv under parningen”. Därav betäckning ”hist.: sedan 1741”. (NEO) ”Kvinnorna har omedvetet måst anpassa sina fantasier till de manliga för att vara inbjudande nog att betäckas i rimlig omfattning.” (Brøgger 1974) ”Han hade ungar med två andra kvinnor och hade haft ett grundmurat rykte om sig som häradsbetäckare*. ” (Drougge 2003) 2 betäcka sina fötter (Bib) efter motsvarande uttryck i hebreiskan. I 1 Sam 24:4 heter det i 1703 års bibel: ”Och tå han kom til the fårahyddor widh wägen, war ther een kula och Saul gick ther in til at betäckia sina fötter.” Detta senare uttryck kommenteras i 1541 års bibel: ”Så tuchtigh är then helgha scrifft, at hon kallar thet, beteckia fötternar, tå man på hemligh maak gåår.” Se även bestyr och mak.

Stolpe (1984) ser ett samband mellan betäcka sina fötter och talesättet att få kalla fötter, något som innebär att man får betänkligheter och vill dra sig ur något. Att det just blivit uttrycket få kalla fötter i detta sammanhang, beror, enligt Stolpe, på det tillfälle då man drar sig ur eller lämnar ett samlat lag för att gå på dass. ”Att göra detta, dvs gå ut, dvs förrätta sitt tarv, hette med ett gammalt hebreiskt uttryck att täcka sina fötter. Detta är en omskrivning för den situation där delar av klädedräkten lossgörs från de centrala partier de normalt höljer för att nedfalla och, så länge akten varar, istället täcka fötterna. Att tala om att man känner sig kall om fötterna kan sålunda ha varit ett diskret sätt att tala om att man behöver täcka sina fötter, med andra ord gå ut, med andra ord lämna det samlade laget — och, längre fram, det gemensamma företaget.” 3  hon är betäckt; havande, gravid. Enligt Byrman (1983) framhävs här samlaget vilket gör betäckningen till något fult och negativt. Samma sak gäller för t ex uttrycket han har gjort henne med barn eller på smällen. För motsvarande fina och positiva uttryck se far.


(svr) mild svordom i Gud bevara mig, Gud bevare mig,  Guds bevars och bevara, bevare mig (väl). Se även under  Gud.


(svr) lindrig svordom bland annat i uttrycket kors bevars.


(euf) medge, tillåta.  Bevilja någon allt, dvs att gå hela vägen (se väg 2).  ”Jag lyckades få Agathe hem till mig efter en operabal. Hon beviljade mig allt, och vi voro stolta över att tillhöra varandra.” (Casanova 1936/1700-t)


(sym) kuk med tillbehör.


enligt Hjelmqvist (1903) står detta familjenamn ”om barn som väta ner sig: anslutning till verbet bäcka: mingere*.” Hjelmqvist har uttrycket ”från egna öron”.


(fno) hästpenis, kuk. (Palm 2004)


(sl) knulla, enligt slangopedia.se.


(för sl) bröst, tuttar. (se do)


(sl) enligt slangopedia.se kort för  bak-fylle-bajsa.


(data) Big Fucking Deal ; ett jävla (satans) liv för ingenting.


1 se bisexuell. 2 (kin) kvinnligt könsorgan.


(grekiska biastes; våldtäkt och philia; vänskap, kärlek) upphetsning av våldtäkt på medvetslös.


se bitch.


(sl) enligt slangopedia.se "kort för bajs i blodet resultat av alkoholförtäring".


(euf) dass, toalett. Detta med tanke på att många läser när de sitter på dass. En vana som troligen uppstod på utedassens tid, då torkmedel ofta bestod av tidningspapper, postorderkataloger och en och annan bok. Denna trevliga vana fortsatte man sedan med när torkpapperet blev lika vitt, tråkigt och innehållslöst som allt annat i den moderna sterila värld som utgör dagens spolbara innetoalett. Läsandet på toaletten kan också kopplas samman med den effektivitetshysteri som ligger i tiden och som gör att man inte ens får slösa bort den lilla tid man tillbringar på muggen. Det kan också röra sig om att dasset var den enda plats i ett överbefolkat hem där man fick läsa i fred. Klottret på dass och toaletter kan också inspirera till läsande. Se även franskt bibliotek.


(för sl) skällsord ”fitta” till tjej (bicha) och kille (bicho). Jämför bitch.


(dial) vara brunstig (ko), taga emot mannen vid samlag (kvinna). (OFS)  Rietz (1867) har bida; begära, bedja. Bida;  vänta, invänta.


använt som namn på ett ovalt tvättställ med sprutande kallt och varmt vatten. Av franska bidet; liten häst, tvättställ. Till fornfranska bider; trava. Möjligen från gaeliskans bideach; mycket liten, och bidein; liten varelse. SO har ”hist.: sedan 1821”. Jämförelsen med en liten häst beror på att man sitter gränsle över bidén vid användandet.

Bidén lanserades i Frankrike vid 1700-talets början. Den var då närmast en lyxmöbel med ställ i ädelträ och med ostindiskt porslin som insats. Men Duerr (1996) berättar att redan 1349 omnämns en träbidé. Eftersom bidén länge associerades med prostituerade var det först under tidigt 1900-tal som den slog igenom hos ”goda borgarfruar”. Duerr nämner också en parisisk prostituerad som hade en bidé i silver med inskriften: ”Låt de små barnen komma till mig.”

Bidén är vanligast i Central- och Sydeuropa, och många människor från andra delar av världen vet inte hur den ska användas när de stöter på den. Tanken är att man med bidéns hjälp ska spola rent underlivet efter ett samlag och rumpan efter avföring. En del använder också bidén som urinoar. Andra använder den som vapen mot en misshaglig kollega, som August Strindberg (1849—1912) i sin kritik av författaren, litteraturkritikern och akademiledamoten Carl David af Wirsén (1842—1912): ”Gå skura dina tänder,/ Förrän du bits, ditt fä!/ Gå! Tvätta dina händer/ I Musernas bidet!” Klassisk är historien om den kvinnliga amerikanska turist som tar in på ett Paris hotell och får syn på en bidé för första gången. Hon frågar då den kvinnliga städerskan: ”Is that to wash the babies in” och får svaret: ”No, Madame, it iz to wash ze babies out.”


(sl) bög*, bitch*.


(sl) 1 kuk. ”Finns det nåt enklare än biffen i muffen*?” (Drougge 1999) Biff av engelska beef, fornfranska buof; nötkött av latin bovem böjningsform av bos; oxe. Detta enligt SO som också har ”hist.: sedan 1822”. 2 banka biff; runka (om män). 3 biff; sexig, attraktiv kraftigt byggd kvinna. "...och vi kommer in på ett hak och jag går fram till en biff å säger vill du va med mej..."  (från Magnus Ugglas låt Varning på stan 1977.) 4 slangopedia.se  har "tjej som blivit uppraggad för ett one-night-stand*.”


(sl) folkmun.se  har ”inre, kraftigt framträdande och hängande blygdläppar*”. Se även gardin.


(latin bis; två och grekiska filia; kärlek) känslomässigt och/eller sexuellt attraherad av båda könen. Se även bisexualitet.


(sl) från engelska big; stor. 1 big johnson, big ben, big brother, big daddy; kuk.  2 big bang; orgasm, egentligen ”den stora smällen”; den händelse då universum enligt vissa kosmologiska modeller föddes för ca 13,7 miljarder år sedan. 3 norsk slang har big bang; stora bröst.


(av bi; två av något slag, ofta i motsats till en eller många samt grekiska gamos; äktenskap) att vara gift med två personer. Oftast om man som är gift med två kvinnor. Enligt NEO ”hist.: sedan 1821”. Därav bigamist; person som är gift med två personer och biandri; kvinnas äktenskap med två män. Jämför polyandri, polygami och polygyni.


(euf) kuk med pung. Utskjutande eller löst ansluten del av något. ”Hist.: sedan 1728.” (NEO) ”Därefter tog hon repet, slog en knop och drog i mitt ’bihang’ tills det började göra ont.” (Fioretes 2002)


(sl) kvinnobröst. Jämför bike; cykel och engelsk slang bike, bicycle; sexuellt lösaktig kvinna, prostituerad.


(sym) bikini efter atollen med samma namn i Stilla Havet där man 1946 utförde kärnvapenprov. Det var den franske modeskaparen Louis Réard som lanserade  en ny tvådelad baddräktsmodell år 1946. Med en hänvisning till konkurrenten Jacques Heim, som designat en vågad baddräkt med namnet Atome, hävdade Réard att han hade kluvit atomen och gjort sin modell  ännu mindre. Men det var först  när den franska skådespelerskan Birgitte Bardot (f 1934) bar plagget i filmen Flicka i bikini (1953) som baddräkten blev en succé. Se även mustasch.


(sl) 1 kuk. Bilen omnämns ofta som mannens penisförlängare. 2 parkera bilen i pastejköket; analt knull.


(sl) 1 kvinnobröst. 2 mage. 3 (no sl) bildekk ”ubehagelige kondomer” enligt Tryti (1985). Se även däck.


(sl) avlida, dö.


(smn) brösten. ”Ja pattarna ... Jag kallar dem för Bill och Bull ...” (Söderblom 2015) Och från samma källa: ”Själv slängde jag av mig tröja och BH för att komma åt att smeka mig själv över Bill och Bull som jag också alltid gör.” Även namn på de båda katter som ständigt följer elake Måns i Gösta Knutssons böcker om Pelle Svanslös (13 böcker mellan 1939 och 1951).


(so) allmänt lösaktig, vulgär kvinna. Enligt SO ”hist.: sedan 1886”. ”Men även om tjejerna sade att de inte längre använde sig av begreppet hora så framkom det ofta att de fortfarande värderade andra flickor i termer av vem som var ’vulgär’ eller ’billig’.” (Bäckman 2006)


(smn) kuk.


(sjö sl) av Billy Boy . Enligt Dalnäs (2014) ”nutida sirener, bl a i Österns hamnmiljöer. Till synes galanta damer, som (för eventuellt insnärjda sjömän) visar sig vara transvestiter.” Se även siren.


(sl) plats eller gata där torskar* åker runt varv efter varv på jakt efter prostituerade.


(åld) från tyska Beilager. ”Hist.: sedan 1635.” (SO) ”Äldre ord för samlag, parning, fick med tiden en specifik innebörd: furstliga personers första äktenskapliga umgänge och den ceremoni under vilken paret i bröllopsgästernas närvaro tog plats i brudsängen.” (NE band 2) "...enligt vilka Peter kunnat tänka sig vara tredje närvarande under Kristinas biläger med Kristus, ... (Blomkvist 2019 s 357)   Jämför sängledning.


(åld) frilla*, hora. Av bi; vid, med. Jämför tyska bei med samma betydelse. Bilöpare; en som löper med någon, blandar sig i andras göromål. Enligt Rietz (1867) sällsynt i Småland. Se även bisläperska och bisoverska.


1 (am sl) tjej, lättsinnig eller prostituerad kvinna. Av engelska bimbo ursprungligen från italienska bimbo; litet barn.  Nyordsboken (2000) har ordet belagt från 1990. Bo Bergman (2007) menar att ordet "använts ungefär sedan sekelskiftet 1900 dels om karlar eller grabbar, dels om prostituerade och dels om dummerjönsar av båda könen". Eva Bäckstedt berättar i Svenskans nya ord (SvD 12/12-1996) att i Ny svengelsk ordbok (1993) definieras ordet som ”en attraktiv kvinna som avslöjar intimt förhållande med till exempel politiker för massmedia”. Tre år senare, säger Eva Bäckstedt, verkar ”kändissnaskerier inte längre vara något villkor för att bli kallad bimbo”. Hon jämför ordets betydelseutveckling med tjejs* och menar att bimbo idag helt enkelt betyder ”dum blondin”, något som verifieras av en av hennes uppgiftslämnare, en kvinnlig brunett, som dessutom tillägger att en ”bimbo är en som tror att hon är mycket snyggare än hon är. Och så har hon stora pattar”. Eva Bäckstedts andra uppgiftslämnare, en kortklippt man, menar att ”hårfärgen inte spelar någon roll”, men bimbon är ”dum, jättedum”. Se även himbo. Amerikansk slang har bimbette; lösaktig tjej. 2 fitta.


(sl) manlig älskare till äldre kvinna. Jämför bimbo, toyboy. ”Alex hade varit tvungen att köpa det eländiga skvallerbladet för att få se Sophie stå där med sin bimboy och sin tajta klänning och galna blick på nån kändisfest.” (Drougge 1996)


 (euf) salongsspråk för att pissa respektive skita. Att bim är det lilla medan bom, bum utgör det stora framgår av följande två exempel. Först några rader ur ett brev från manliga signaturen G B i Malmö: "Bristande vattentillgång i ockupationens Köpenhamn föranledde följande levnadsregel eller beteende: ’Trekk snoret kun for bummelibum ikke for bimmelibim’. Uppmaningen kan möjligen ha funnits som anslag i toalettrum.”

Tryti (1985) talar om ”lydhermende barneord” i samband med ”de evfemistiske verbene bimmelimme og bommelomme, med substantivene bimmelim og bommelom.” Hon fortsätter: ”Her er vokalismen uten tvil lydsymbolisk, i det fremre (lyse) vokaler ofte betegner svakere eller lysere lyder og assosieres med det lille, mens bakre (dype, mørke) vokaler kan betegne mørkere eller kraftigere lyder og assosieres med det større (jf. motsetninger som risle—rasle).”

Sign Fotblad (DN 25/3-1983) kåserar om ordens användbarhet i finare kretsar: ”Var på en fin middag häromkvällen. Bara ’bättre’ folk och så jag. Det var så fint att man inte kunde fråga efter toaletten ännu mindre efter dass. Nej, efter middagen uppsökte man ’lilla salongen’. Jag som inte är så bevandrad i salongerna, försökte följa efter men möttes i dörren av en viskning: ’Det är här man gör bummelibum och bimmelibim.”


(för sl o kurd) avlida, dö.


(no sl) kuk. Efter Usama Bin Laden (1957-2011) född i Saudiarabien, ledare för al Qaida, en muslimsk terrororganisation som bl a mycket annat stod bakom attacken mot World Trade Center i New York den 11 sept 2001.


här om dambinda* . ”Hist trol sedan 1920-talet” (SO) Se även mens, menstruation.


(tro) ett plagg förstärkt med elastiskt tyg som liknar en sportbehå och används för att strama till och forma bröstkorgen.


(grek) i klassisk grekiska det vanliga uttrycket för knulla. Samma betydelse har kineo (röra).


(sl) (grupp)sex. (se do)


(fno) säng. ”Meðan goðleiðum gáda/ grunnleit, sús mér unni/ gengr at glæstum bingi/ gollstein-Njörun heima” (medan den väna kvinnan, som älskade mig, går till en praktfull säng hemma med den gudaavskydde uslingen).  (Kormákr saga) Jämför binge; stor behållare, förvaringsplats och i överförd betydelse också om säng.


(sl) bingo ett sorts lotteribetonat hasardspel. 1 mens, menstruation. 2 bingo på livförsäkringen; dö. 3 bingoknull; fem nummer i rad, gruppsex*.


av franska binaire av latin binarius ; som innehåller två. Tvåfaldig, dubbel. Inom transvärlden om en person som är antingen tjej eller kille. Se även under ickebinär.


(euf) toa, toalett.


(lmo) gasutsläpp i biosalong. Se även gas.


(eng) av engelska birch; björk(ris). Bestraffning med hopbundet björkris på rumpa, rygg och/eller axlar. Ofta i sexuellt syfte.


(sam) helvete, fan.


(sl) bitch* enligt slangopedia.se.


(eng) födelsedagsdräkt. Här naken. "He was in his birth-day suit, that is, stark naked." (Grose 1785)


se kinky.


kort för bisexualitet*.


(latin bi; två) sexuellt intresse för båda könen. Den bisexuelle kan ha både hetero- och homosexuella förhållanden, vilka kan alternera eller existera parallellt. SO har ”hist.: sedan 1959”.  Svensk Ordbok  har definitionen "som är sexuellt dragen till män och kvinnor" och menar att ordet använts på svenska "sedan i alla fall år 1942". Enligt  den amerikanska ordboken Merriam-Webster dök ordet bisexuell  upp första gången 1793 i betydelsen att vara tvåkönad eller att inneha attribut som tillhörde "båda könen". Den brittiske vetenskapsmannen Charles Darwin (1809-1882) använde uttrycket bisexualitet i betydelsen samkönad, tvåkönad, särskilt om växter och lägre djur.

”BS funkar alltid också. ’BS kåt tjej’: Om man är bisexuell, skriver man verkligen det i sitt Lunarnamn? Jag skriver ju inte ’Heterosexuella Elin’, liksom.” (Sex på nätet Ottar 4/02) ” A bisexual is a person who reaches down the front of somebody’ s pants and is satisfied with whatever they find.” (Dana Carvey i Sussman 2008)


(sl) 1 kuk. 2 begrava en biskop; knulla. 3 sminka en biskop; dö. 4  biskop: homosexuell. 5 banka biskopen; runka, onanera troligen från engelskans bashing the bishop.


(åld) enligt  SAOB gamla ord för ”konkubin*, frilla*, älskarinna*”. Swedberg/Holm (2009/1720-t/) har bislåpare; concubinus och bislåperska; concubina, älskare, älskarinna. ”Men om hon var mig otrogen, var jag icke heller utan andra bisoverskor.” (Hallenstierna 1972/1700-t)


(fsv) från medelnordtyska bisproke; otillbörligt talesätt."later thess (för thesse) store och grofwe edher som i brugha... och the mange bisprok som nw mögit bruges." (Några Gambla  Stadgar [ såsom bihang till Biärköa-Rätten utg. af J. Hadorph]. 1687) Samtliga uppgifter hämtade från Söderwall (1885).


(lmo) kissa och bajsa samtidigt. Se även stor och liten och nummer 1 och nummer 2.


(åld so) allmänt använt under1700-talet. Jämför hynda.


(sl) även getingstick.1 små bröst hos båda könen, inte större än en ordinär svullnad efter ett bi- eller getingstick. Se även myggbett. 2 om att bli gravid. Hon är bistucken. Även i samband med getingstick, myggbett, myggbiten, ormstucken och stucken. Uppgift från Byrman (1989).


(sl) nedlåtande om män som av någon anledning utvecklar kvinnoliknande bröst. Fenomenet kan bero på kraftig viktminskning och genetiska eller hormonella störningar. Vid viktminskning blir det överskott på löst skinn, något som kan gå att träna bort, så att 'brösten' istället fylls med muskler. Annars kan ett relativt enkelt kirurgiskt ingrepp lösa problemet. Se även bitch och tits.


(sl) 1 från engelska bitch; ragata, tik. Känt sedan 1400-talet. Möjligen besläktat med fornvästnordiska bikkja; hynda. "Det värsta skällsord som man kan säga till en engelsk kvinna t o m värre än att kalla henne hora." (Grose 1785) Från att tidigare (t ex ”et skällsord på qwinfolk” [Serenius 1757]) ha varit enbart ett skällsord i uttryck som you son of a bitch*; din jävel, ”du son av en hynda”, kan ordet numera nästan ses som en komplimang. Bergman (2007) menar att ordet började användas nedsättande om kvinnor redan i medeltidens England.

”En bitch har man kunnat vara på svenska sedan åtminstone 1980-talet, bitchig sedan 1990-talet, och ännu något senare har man kunnat bitcha, vilket ungefär motsvarar att gräla eller tjata.” (Olausson 2010)

I Språktidningen (5/2021) berättas att kommunen Bitche i nordöstra Frankrike kastades ut från Facebook eftersom Bitche tolkades som en variant av engelskans bitch. Ortnamnet Bitche bröt mot Facebooks regler. Efter några veckor av franska protester insåg Facebook sitt misstag,  bad  om ursäkt och återpublicerade sidan. Som en försiktighetsåtgärd har grannkommunen Rohrbach-lés-Bitche valt att byta namn till Ville de Rohrbach på sin Facebooksida. Bitchen fick inte  godkänt som personlig registreringsskylt av Transportstyrelsen 2024. För fler liknande exempel se under fula trestavingar.

 En bitch är visserligen djävulskt elak men ingen le käring längre. Istället är dagens bitch intelligent, slagkraftig, farlig och sexig. ”Jag färgade håret lila och han sa att jag var hans egen lilla häxa, en witch, men jag kände mig som bitch, och han sa which bitch, och sen berättade vi sexfantasier för varandra.” (Första gången i Närstrid: Vanessa 2005) Enligt Nyordsboken (2000) är ordet belagt från 1993. I sammanhanget talas om en bitchblick; en mördande blick. 2 hora, prostituerad. 3 lesbisk.


(nyo) enligt NyS (2015) ”ge någon en örfil, örfila (för att förödmjuka); förolämpa.” Från  amerikansk slang bitchslap till bitch*; slyna och slap; slå, smälla till.


latin  epididymis utgörs av en lång slingrande gång, tätt intill testikeln. Ordet ”hist.: sedan 1834”. (SO) Bitestikeln mynnar i sädesledaren som är ca 3—4 mm tjock och en halv meter lång. Denna passerar på vardera sidan in genom bukväggen i ljumsktrakten och mynnar ut på baksidan av urinröret strax under urinblåsan. NEO  har ”hist.: sedan 1834”. NyS (2015) menar att ordet ”kan uppfattas som stötande”.


(euf) förskönande för fitta.


(sl) se bitterfitta.


(so) sur, grinig, otillfredsställd kvinna. Motsvarande manligt skällsord är bitterballe, bitterpitt. Bitterfittan är titeln på Maria Svelands debutroman (2007). ”Den omstridda titeln har bidragit till framgångarna. Det finns historier om äldre kvinnor som har velat låna boken på biblioteket, men inte vågat uttala titeln. Nu har bitterfitta blivit ett begrepp, något som kvinnor själva kan använda i protest och inget de får slängt i ansiktet.” (Reportaget SvD 28/8-2010) Jfr muntermutta.


(åld svr) vår Herres bittra död på korset.


(sam) svett*.


(sam) svettas.


(för sl) bröst, tuttar. (se do)


(ljud) omskrivande för piss, pissa. (Eget december 2012) Bizz står annars för en fysisk dosa som sätts i ett fordons vindruta.


(åld so) manlig motsvarighet till det kvinnliga sladdertaska (se under task, taska). Det ålderdomliga bjäla eller bjala betyder skvallra. "Bengt anklagade Anders för att ha skällt honom för en biällkarl och att han skulle vara den som 'förtalat honom på hans bak', alltså baktalat honom." (Karlsson A & A 2020 s 11)


(eng sl) munsex* kort för blow-job.


(sl) Bra Jävla Brud.


(lmo) kvinna som bajsar och pullar* samtidigt. Jämför brunka.


(sl) fitta.


(sl) ”bajs” enligt Kotsinas (1998). Se även bjälke.


nordiskt ord nära besläktat med balk. Troligen från en rot med grundbetydelsen svälla. Grovt timmer. Här kuk.  Jämför (ty sl) Balken; kuk. Se även balk. ”Visst ville jag ge henne kuk och nog ville jag känna hennes fittväggar mot min bjälke.”  (Lektyr mars 1999) ”På ett ställe som man inte ens kan få in ett halmstrå i vill du pressa in en tjock, grov bjälke. Tänker du fläka upp mig? ” (Chorier 1967)


(dial) buktig, enligt Tiberg Estlands-svensk ordbok (1944) ”grovt uttryck för havande, betydelsen förnekas på Nuckö. (Halvö i nordvästra Estland.) Ordet anges som fult, dvs oanständigt, kränkande.” Allt enligt Byrman (1989). Bjälla (dial); liten pung eller utväxt och bjälle (dial); knöl.


(sl) en liten klotformig klocka eller pingla. Nära besläktat med engelskans bell; klocka liksom med bullra. 1 bröst. 2 testiklar. Jämför bjellene (no sl) testiklar. ”Omgiven av en krans guldblonda lockar stod den mellan två spända, runda, livgivande bjällror, vackrare än silverkulorna mellan benen på Aquilo över Sändebudsporten.” (Aretino 2008) 3 hemorrojder*.


(sym) troligen ett äldre bjärse; björn bildat till björn. Kuk. Enligt NEO är bjässe ”hist.:sedan ca 1680”. Norskan har besse; stor, grov karl och svensk dialekt bjässe; björn. ”Åj! Åj! Åj! Sprätt öpp mej säjer ja dej! Jag såg ju han storan kuken, han stira mej rakt i öga, ta hit han, ja vell ha han, bjässen!” (Anderberg, Kärlek 2/1965)


(dial o ljud) vämjas, känna kväljningar, vilja spy. (OFS)


(sl) håret runt anus*.


(sl) anus*. Se även rot.


(sl) slangopedia.se har ”att skita i naturen med hjälp av en björk”. Och förklaringen: ”Håll armarna runt stammen med fötterna nere på marken. Luta sedan ut baken tillräckligt långt för att slippa skit på byxor och skor.”


(sl) 1 blaffa och bygga björn; ”uträtta naturbehov”. Detta  enligt Thorén (1996) med tidsangivelsen 1990-tal. 2 stora björn; kuk. 3 (åld) barnmorska från Stora Rågö i Estland. 4 kraftuttryck ”för tusan björnar”. Viveka Adelswärd skriver i sin språkspalt (SvD 2/9-2001) att man använde uttrycket på 1700-talet. ”Då var man litet försiktig. Uttrycket är en eufemistisk – dvs förskönande omskrivning för ’för tusan böflar’. Så finkänsliga är vi inte längre när det gäller svordomar att vi har andragradseufemismer.” 5 bög med förkärlek för helskägg. Utseendemässigt betonas maskulinitet och kraftig kroppsbehåring. Plus också kraftig kroppsbyggnad och t o m lite övervikt.


(sl) skita. Jämför björn.  På 1800-talet var det vanligt med formuleringar som "Johansson björnade Rask på två kronor." Och då betydde björna att driva in en skuld som Sara Lövestam påpekar i Språkluckan  (Svd 4 december 2024)


(dial) svordom. Detta enligt OFS som menar att uttrycket har ryskt ursprung.


(sl) 1 även fårfitta, bäverfitta. En typ av militär vintermössa med ett längsgående veck i kullen och med fårskinnsklädda nervikbara sidostycken. Min jämtländske sagesman (f 1929) hörde orden under sin lumpartid (1950—1953) i Östersund och Stockholm och åtminstone i Stockholm var orden gångbara även när jag gjorde min militärtjänst där 1960—1961. Lars-Gunnar Andersson (2021) har björnfetta; pälsmössa.  2 björnfitta enligt OFS namn på ”dubbla fällkammar eller hyggsnyt på stubbe vilka stod i motsatta sneda vinklar mot varandra pga att de huggits med t ex högerhandshugg från motsatta sidan av trädet”. 3 björnfitta; orakad armhåla. 4  enligt folkmun.se "det flätade nätverk av grov tross som används som stötdämpare i stäven på en bogserbåt."


(sl) fitta, fitthår. Se även klämma och skägg.


(sl) skitkorv. Se även unge.


(sl) kuk. I engelsk slang black snake; svart orm, kuk. Se även under orm.


(so) om färgade personer.


(sl) 1 en som vänt blad; homosexuell. 2 klitoris. ”Som han svarade... slickade långsamt... sög på hennes blad.” (Nyström 2003)


(dial o ljud) stor smutsfläck, hög med skit (främst efter kreatur och andra djur), spottklump. Utvidgad, expressiv form av blaska*. Jämför pladaska.


(sk) spottloska, lort, (ko)spillning. Se även loska och spillning.


(dial) kan förutom att betyda pladdra, sladdra, bläddra också stå för veck, rynka och cunnus muliebris. Detta enligt OFS. Se cunnus och muliebria.


(dial) klibbig, söt vätska, exkrement* av bladlus. Se även honung.


(so) 1 enligt folkmun.se: ”journalist eller tidningsmedarbetare vars namn inte omnämns i publikationen.” 2 allmänt skällsord. Se även neger.


(dial) getbrunst. (ORB) Se även brunst.


(dial o ljud) 1 ”Träck* efter hornboskap, en plätt af orenlig eller obehaglig massa.” Rietz (1867) 2 (sl) spya. ”Jag måste in på toan och lägga en blaffa, tror jag...” (Drougge 1999) 3 (so) blaffa; lunsig, sluskig kvinna. (Nk)


(sk) Ambrius (2002) har ”klick eller pöl av oaptitligt slag; spottblaga, pisseblaga, etc”. Även koblaka, koblaga.


se hyska.


(fisv) hora, prostituerad.


(sl) bajs*.


(dial) även blekvorden, blekvolen, blekvulen. Blajkvuren och blekvorden är småländska medan blekvolen och blekvulen är närkingska för ”bleklagd person”, men även i överförd mening om ”bleklagda kvinnor”; en följd av havandeskapet. Jämför glåmig, glåmug och grågrimig.


(dial o ljud) OFS har ”diarré, lös avföring, gyttja, dy”.


(dial) förstärkningsord i samband med svordom t ex blakade fan. (OFS)


(fsv) beblandelse, samlag. "en nygipt kona wilde ey wara wthan sins bonda (sin husbondes?) bland." (Codex Bildstenianus ca 1350) Också blanda sig; hafva samlag och blandas; hafva samlag, para sig.  "thu skal ey läta eenskyns (privata) fä blandas widh annath köns fä." (Svenska Medeltidens Bibelarbeten. Utg. af G.F. Klemming 1879—80)  Samtliga uppgifter från Söderwall (1885). Anm:  En gissning är att man inte ska låta  sina djur beblanda sig med  djur av annat slag.


(barn) ha samlag.


(lmo) bisexuell*.


(dial) 1 bak, akter, stuss*. (OFS)  Ordet kommer av lågtyska och tyska blank; vit, glänsande. Rumpans glänsande vithet orsakas bl a av att den skyddas från den solbränna som kommer andra kroppsdelar till del. OFS har även med  bara blank; med ändan bar eller helt naken. ”Jag låg tätt intill henne och hon kunde ej undgå att känna något som särdeles tryckte henne baktill, men då hon låtsades om intet drog jag för att försöka vidare upp baktill, så att hon blev blank.” (Hallenstierna 1972/1700-t) 2 svagt förstärkningsord i svordom ”vad i blanka helvetet!” 3 blank (euf eng) en ung soldat återvänder till sin familj efter andra världskriget. Hans mormor frågar honom hur han haft det. Han vill ogärna tala om sina hemska upplevelser utan svarar istället att kompisarna var toppen och att de berättade roliga historier. De ber honom att berätta en sådan historia. Men soldaten svarar att det kan han inte göra eftersom historierna innehåller så många fula ord. Då föreslår någon att han ska säga blank så snart han kommer till ett fult ord. Han berättar då följande: Blank blank blank blankity blank. Blank blank blank, blankity blanking blank blank. Blanking blankity blanking blank, blank blank blank fuck.


(dial) förstärkningsord i svordomar som blanksaltade satingar. (OFS)


(sl)  dra, köra blankt; knulla utan kondom, skydd.


(sl) "uppsalaord för blatte*  (slangopedia.se)


(dial) nedsöla med tobaksspott. (OFS)


(sl) fitta. Kanske i betydelsen tidning, blad, ’något att bläddra i’, eller av blaska; slaska, ’något vått och slaskigt’.


(fsv) väder*, väderspänning*. "fordriffwer ont väder oc blest i magha."  (Läke-och Örte-Böcker. Utg. af. G. F. Klemming 1883-86.) Samtliga uppgifter från Söderwall (1885).


(för sl o so) prostituerad, hora.


(so) enligt SO står ordet för ”(mörkhyad) utländsk person”. Blatteförmedlingen.se menar att ”en blatte är en individ med svenskt eller utländskt ursprung, som bor i Sverige och har insikt i andra språk, kulturer, seder och bruk”. Nämnda Blatteförmedlingen  har också synpunkter på ordets ursprung: ”På 50-talet kallades killar som tyckte om en viss musik och hade särskilda kläder och rände runt på stadens gator för pjattar, eller svingpjattar. Barn och ungdom som rände på stan kunde också kallas för blattar, som ett slags syskonord till de erkända svingpjattarna.”

Denna senare betydelse kan så ha övertagits av dagens invandrarungdom som ju också ränner runt på stan i grupper. En annan teori är att ordet härstammar ur kaffe latte ... kaffe blatte. Ytterligare en möjlighet är att det kommer från ”Sveriges mest kända grabbgäng: Knatte, Fnatte, Tjatte och ... Blatte”. Allt enligt blatteförmedlingen.se.

Signaturen B A berättar för samma källa att när han var liten grabb på 1960-talet så kallades bl a småungar för blattar. Även svingpjattarna kallades så. ”Barn kallades som bekant för battar eller battingar, så även idag, så kanske kom ordet blatte att hänvisa till ’andras skitungar’. Blatte kunde också vara en stöddig yngling i tonåren och blattar samlades i gäng kom jag ihåg. Uttrycket vann mark igen i mitten och slutet av sjuttiotalet då det blev vanligare med att unga utlänningar samlades i gäng. Det kom sig nog av att de var stöddiga och kaxiga och på så sätt antar jag att unga invandrarbarn fick benämningen blatte och att ordet kunde användas i sammanhang då man beskrev så kallade avfällingar.”

Under 2000-talet har främst invandrarungdomar försökt neutralisera ordets pejorativa framtoning genom att införa det i den egna gruppens språkbruk, och på så sätt ta udden av det negativa i uttrycket,  precis som t ex homosexuella gjort med ordet bög*. Blattens motsvarighet i vardagsspråket är svennen. Slangopedia.se har ”ordet använt av romarna när turkarna anföll i mängder och bjöd så hårt motstånd att romarna blev besvärade och kallade turkarna för blattar, annat ord för kackerlacka”. I officiella sammanhang  är ordet från ”åtm. sedan 1991 och av osäkert ursprung”. (SO)


(sl) talas av främst invandrare i t ex Rosengård i Malmö. Se även blatte.


enl NyS (2015) förortssvenska. Se även betongsvenska och blatte.


(dial) diarré*. (ORB)


(dial) cunnus*. Ett märke som gjordes med yxa i träd som skulle avverkas så att veden lyste igenom. Uppgift från OFS.


se blajkvuren.


(måns) kuk. Källa: A Bodin, antecknat ur minnet af en gammal Kindbo från 1860-t. Jämför blene (dial); finne och danska blegn; kuk. Uppgift från Bergman (1929).


(grekiska blenna, blennos; slem och efterleden -rrhoia; -flytning) utsöndring från slemhinnor, mest vid infektion orsakad av gonnorré*. Förr hände det att nyfödda fick sjukdomen av gonnorrésmittade mödrar. Undviks idag genom att man droppar lapis i alla nyföddas ögon.


(dial) "liten blessyr, cunnus med bet övergång till fläck, märke." (OFS)


(dial) brunstig get. (ORB) Se även brunst.


(euf) samlag. I uttryck som de tu bli(va) ett och hon blev min. Annars mest använt i samband med kyrkliga vigslar. ”En man eller kvinna kan ha andra ägodelar, sådana som jord, boskap eller reda pengar, [...] men intet annat ägande är så intimt, så känsloladdat och personligt som det vid vilket ’de tu bli ett’.” (Philp 1946) ”Jag upplever ofta, i det ögonblick han tränger in i mig, en fantastisk känsla av lättnad och av att bli ett med honom.” (Hite 1977) ”När jag på kvällen kom hem från den italienska operan, superade jag med Maton, och sedan blev hon min.” (Casanova 1936/1700-t)


(euf) Dalins ordbok (1850—1855) har uttrycket ”blifva fast för en flicka; vara tvungen att gifta sig med henne eller att betala underhåll för ett med henne sammanafladt barn”. Byrman (1989) tar upp en rad liknande slanguttryck som gänga fast, jobba fast, knulla fast, köra fast, laga fast och  rackla fast, vilka samtliga ”uteslutande brukats med avseende på utomäktenskapliga graviditeter”.


(euf) (efter)knullupplevelse. ”Bli i mig. Rör dig långsamt först. Sedan hastigare, men inte alltför hastigt. Bli inte hårdhänt. Kom i mig, var i mig, ja, så det är fint.” (Foerster, Kärlek 3/1965) "Sannerligen, när jag skickades att hämta utsäde, sade din hustru till mig: Kom och bli hos mig." (Folksagan i Sverige 2 s 16) "Kom och bli hos mig och det skall vara gott för dig och jag skall göra vackra kläder åt dig." (Folksagan i Sverige 1 s 14)


(euf) förlora sin svendom/oskuld*.


(dial) enligt OFS ”eg töväder, blidväder i överförd bet. diarré”.


(fsv) smeka. "ämväl blidhkadhe mik min lilio älskoghe (älskare) min andelike brwdhgomme." ( H. Susos Gudelige Snilles Väckare. Utg. af R. Bergström 1868—1870.  Samtliga uppgifter från Söderwall (1885)


(so) från bilist+ligist. Skällsord anspelande på miljöförstörande nöjesåkare och alla andra som använder bilen i tid och otid, när de lika gärna kunde ha gått, cyklat eller åkt kollektivt. Ord skapat av undertecknad i oktober 2012.


ryska för djävulen, fan.


(eng) sker när någon sticker in sin kuk i ett gloryhole*.  Blind träff, träff med okänd. "Vi var på en blind date. När jag gick dit tänkte jag... ah, är det här så bra?" (Kalmér 2022 s 162)


(dial) simulera trängande avföringsbehov. Uppgift från OFS. Även blindbajsa slang för att enbart använda muggen* till allt annat än den är avsedd för. Småländskan har blinnsjita.


(lmo) kuk. Bomb eller liknande som inte briserar vid nedslaget. NEO  har ”hist.: sedan 1915”. ”Jag ville lägga henne på sängen, men snart var hon åter sig själv, satte sig upp på huk och kysste min blindgångare till farväl.” (Benny Andersen, Sänghästen 1987)


(sl) ”ligga i kalsonger”, enligt Kotsinas (1996) med tidsangivelsen 1897. Thorén (2015) har ”ha samlag påklädd”.


(nyo)  ”Sex utan intresse av kontakt eller feedback, där fokuseringen främst ligger på den egna njutningen.” (SAO 2013)


1 (åld) kondom. I boken Den sexuella frågan (1942) ger Auguste Forel råd gällande användning och skötsel av detta egentillverkade preventivmedel*: ”Man köper hos slaktaren några alldeles friska blindtarmar af kalfvar, rengör dem och tvättar dem genast grundligt, desinficerar dem för säkerhets skull därnäst under 24 timmar i en sublimatlösning och använder dem på alldeles samma sätt som de till salu hållna preparerade coekalkondomerna (fiskblåskondomer). De äro måhända ännu behagligare än dessa, enär de för känseln tämligen nära likna slemhinnor. Man konserverar dem helt enkelt i en stor, med glycerin fylld flaska med vid öppning och tvättar dem för hvarje gång före och efter användningen i vatten.” 2 (lmo) blindtarm om överflödig person som man vill bli av med.


(sk) tång. Jämför mög.


(sl) lätt petting* medan man lyssnar till electropop.


(dial) cunnus*. Andningshål i is som sälen blåst upp åt sig. (OFS)


(dial) 1 svår diarré. 2 kvinnligt könsorgan. 3 (so) för flicka. Samtliga uppgifter från OFS. Rietz (1867) har blistra; hvissla på hundar.


(nyo) blöt+fitta. ”Han: Blir det något? Hon: Visst, blittan är redo.”


(sym) manslem. "Världens herre har sin blixt, den bär han öppet." (VIII Priapus, Priapeia 2021)


(svr) från fornsvenska blixa; blinka, blixtra. Uttrycket har funnits i svenskan sedan 1760-talet.  Tyska Blitz! Potz Blitz! och Blitz und Donner!  Precis som vi idag svär vid himmelens och helvetets makter, så svor säkert våra förfäder vid sina asagudar. Troligen har blixt och dunder från början anknytning till just åskguden Tor.


(lmo) blixtlås på musen; hålla på sig, bevara oskulden. ”Ja just då heter det om henne att hon har ’blixtlås på musen’ och vill ingenting och så, va, men om hon sen blir ihop fast med en kille, så är det djävligt bra att hon har blixtlås på musen...” (BjerrumNielsen/Rudberg 1989) Se även lås.


1 (dial) öppna och sluta könsorganet efter urinering (om sto). (OFVG) 2 (sl) enligt Ingers (1977) ”De(t) blixtrar = underkjolen hänger för långt ner; bland skolflickor omkr. 1910—1920".


(ry o svr) hora, prostituerad.


(dial) "vräka ur sig svordomar." (OFS) Rietz (1867) har blokka; svärja, förbanna sig och jämför med nordhögtyska blöken; skälla, råma.


(sym) sägs den kvinna vara som har en blygdbensdeformering eller liknande som gör samlag omöjligt.


fornsvenska bloþ gemensamt germanskt ord av omtvistat ursprung. Tillhagen (1989) berättar att ”I den gamla Norden var blodet så maktfyllt, att man inte alltid vågade nämna det vid dess rätta namn, utan gav det eufemistiska benämningar. Man kallade det sålunda svetten, luten, livsdaggen och livsmjödet. 1 (sym) som bärare av passionerade erotiska känslor. Så hos Bellman och Fredmans Epistlar där det bl a heter: ”Krögaren i ep. 36 blir både kall och varm i blodet vid åsynen av Ullas behag ...” (Larsson/ Hellquist 1967) 2 (euf)  blanda blod med någon; knulla som hos Kress (1905): ”Ett oundgängligt villkor för att befruktning skall äga rum är, framför allt att de båda könen skola, som det heter, blanda blod med hvarandra.” 3 (svr) jävlar blod och änkors klagan och spenabarns blod.  Boel Gehlin i Västervik mejlar mig om denna hennes morfars (1874—1974) favoritsvordom. Hon antar att ursprunget är från bibeln och massakern i Rama (Matteus kap 2). Morfadern Magnus Wixell var född i Uppåkra socken och arbetade som lantbruksingenjör. I SAOB finns uttrycken djävlar i mitt blod ! sablars blod ! med citat från Emil Kléen Mogen sommar (1896) : "Det ska' hon, min själ*, inte ha gjort för inte. Djäflars blod!"


blodbulle
blodbad
blodhugg
blodigt allvar

(sl) även blodbulle, blodbad, blodhugg, blodigt allvar .  1 mens, menstruation. Norsk slang har blodbart, där bart = mustasch, om mensen. 2 blodbulle; fitta. För ytterligare en betydelse av blodhugg se hugg.


(sym) mens, menstruation*.


(lmo) kvinnligt könsorgan. Jämför bank (1).


(sl) kuk. Se även basun.


(sl) kallas den som utövar incest*.


sexuell avvikelse där man tänder på blod, gäller särskilt i BDSM* kretsar och för vampyrer*. Inom BDSM* talar man om bloodplay eller bloodsports.  Jämför edgeplay och fetischism.


se under grower eller shower.


folklig benämning på sjukdomen Texasfeber som drabbar nötkreatur till följd av fästingstick. Smittämnet är ett encelligt djur, Babesia bigeminum, som tränger in i de röda blodkropparna som förstörs så att deras hemaglobin frigörs och rödfärgar urinen. De drabbade djuren får hög feber och dödligheten är hög, mellan 60-80%. Texasfeber förekommer i Australien, Afrika, Amerika och Europa.


(sym) fitta. Jämför pudding (1).


se vampirism.


äldre (enligt NEO ”hist.: sedan 1566”) juridisk term för incest*. Blodskam föreligger enligt lagen ”när en person i full vetskap har könsumgänge med en annan, som han eller hon står i släktskaps- eller svågerförhållande till, vilket gör en könsförbindelse mellan dem absolut osedlig”. I Förbjuden kärlek (1992) berättar Rudolf Thunander om ”Markus Olofsson från Älghults socken, som 1637 i Lenhovda dömdes till döden för bedriven blodskam med sin köttsliga moder”.

Det mest kända blodskamsfallet är väl annars historien om Abrahams brorson Lot som vid Sodoms förstörelse undkommer tillsammans med sina döttrar, medan hans hustru förvandlas till en saltstod. Så småningom hamnar han med döttrarna i en grotta. ”Då sade en dag den äldre dottern till den yngre: ’Vår far är gammal, och det finns inga män här i landet som kan göra oss med barn på vanligt vis. Vi ger vår far vin att dricka och sedan ligger vi med honom. Så skaffar vi barn genom vår far. När det blev kväll gav de sin far vin att dricka, och sedan gick den äldre systern in till honom och låg med honom, och han märkte varken när hon lade sig eller när hon steg upp.” (1 Mos 39, Bibel 2000) Nästa natt upprepas historien fast nu är det den yngre systerns tur att ”ligga med honom” medan gubben lugnt sover vidare. Den dubbla blodskammen resulterar i att båda systrarna blir havande.

"Broder blir nu  sin broders bane, systrars barn i blodskam avlar...(Den poetiska Eddan 2016 övers Lars Lönnroth)

”Faktiskt begick jag äktenskapsbrott och blodskam med honom varje dag i mina tankar, vilket i grund och botten var lika brottsligt som om jag i verkligheten hade begått synden.” (Defoe 1944/1720) ”Modern till sonen: ’Du är mycket bättre älskare än pappa!’ Sonen: ’Tänk det säger syrran också’!”


(åld) utövare av blodskam*. Ordet hos Swedberg/Holm (1700-t/2009). Se även skända.


(no sl) kuk. Se även flöjt.


(sym) 1 kvinnans könsorgan; vanlig förskönande omskrivning med positiv koppling. ”Strax känner jag hans tunga i min blomma, ivrig som ett bi på jakt efter pollen. Han finner pistillen och genomsöker den med sin mjuka tunga och dess lätta beröring sänder ilningar genom min kropp.” (Dolce Vita 2/93) "Mamsell Lovisa log andaktsfullt och svarade att hon skulle skänka mig alla blommorna i förklät även den vackraste som var den röda under kjolarna.” (Brunner 2002) ”Man plockar inte blommor som ogräs. viskade hon. Vi ska leka lite först. Det blir ännu skönare sen.” (Abrahamsson 1967) ”Efter Valeska övertog han kusinen, som var en redan plockad blomma och som behövde något regelbundet att falla tillbaka på.” (Miller 1956)

”En av de värsta saker jag vet är när folk beskriver en fitta som ’hennes blomma’. Det är så jävla löjligt. Vi är vuxna, vi knullar, vi svettas och stinker, vi är rätt brutala med våra kön egentligen. Så lite mer råa namn passar bättre.” (Honey 2 aug 2009 Permalänk) ”Han använde munnen och fingrarna samtidigt, och jag kände att det rann mer och mer honung ut ur blomman på mig.” (Bjørneboe 1967)

Betydligt tuffare blir det med en köttätande blomma. ” I Polanskis film Bitter Moon från 1992 beskriver karaktären Oscar sin partner Mimmis sexuella aptit genom att kalla hennes kön för en ’köttätande blomma’.” (Milles 2010)

I en omröstning på nätet, anordnad av tidningen Vecko-Revyn (2/2005) om bästa ordet för kvinnans könsorgan, hamnade blomma på fjärde plats med 2 % av de 400 angivna rösterna. Vann gjorde snippa*. 2 även om kvinnliga behag i allmänhet. ”Skönhetens knopp,/ Blommor i topp;/ Ögat vill blunda och fingret det känner.” (Bellman F E nr 6) 3 (euf) naturbehov i det fria i plocka/vattna blommor. Ibland specificeras plockandet till t ex rosor och vitsippor. Grose (1785) har to pluck a rose för samma fenomen. 4 (euf) mens, menstruation. En viss Nicholas Culpeper hävdar i sin” Directory for Midwives (1696) att menstruation kallas flowers; blommor på engelska, därför att mensen föregår befruktningen på samma sätt som blomman föregår frukten. Thorén (2015) har nu blommar det (stjälkarna) om menstruerande kvinna. 5 (sl) väcka, plocka blomman; runka, onanera.


gammal folklig metafor.  SO har ”hist.: sedan ca 1430; 1699 i bildlig bemärkelse (Själens tröst)”. Används som förklaring på barnets fråga hur det blivit till. Varianterna på temat är oändliga. Här ett exempel: ”Du har sett att det hvarje vår uppspirar nya sköna blommor ur marken. De uppkomma i allmänhet ur ett litet frö som blifvit nedlagt i jorden. Men detta frö har under något föregående år bildats hos en blomma, som vi för jämförelsens skull kunna kalla blomstermor. I vanliga fall kallas den honblomma. Det finns äfven hanblommor, och en sådan kunna vi kalla för blomsterfar. Nu öfverföres af vinden eller insekterna ett fint mjöl från blomsterfar till blomstermor. Så blandas ett litet, litet korn af detta mjöl med något liknande som finnes uti blomstermor, och därpå utvecklas denna blandning till ett frö. Av detta frö blir det sedan nya blommor.” (Berg 1909) Blommor och bin användes av RFSU som varunamn på 1960-talet. Först var det namnet på en butikskedja som sålde preventivmedel och sedan blev det namnet på en kondom. Jämför under stork.


(sl) fitta, fitthår. ”Prästerna i Cumana plockar de nygifta flickornas blomster, de äkta männen skulle inte vilja ha dem utan denna förberedande ceremoni.” (de Sade 2009)


(sym) kvinnligt könsorgan. ”...Chloris, där hon ligger/ Pigger,/ Visar dig sin blomsterskål.” (ur Bellman Fredmans Epistlar) ”Texten här har säkerligen skabrös undermening; den pigga Bredströmskan vill locka den vin- och sömndruckne Movitz till älskog.” (Larsson/ Hellquist 1967) Jämför skål.


(am sl) sexuella övningar där blod ingår t ex att bita varandra eller ha cunnilingus* med menstruerande kvinna.


(eng) överanvänd svordom av britter och särskilt australiensare medan ordet saknar tabuladdning i amerikansk engelska. Används bl a i uttryck som bloody fool och bloody awful. Varför bloody anses fult av britter och australier kan bl a bero på, enligt Ljung (2006), att bloody skulle vara förkortning av  By our Lady! eller att ordet skulle ha någon förbindelse med Kristus blod på korset. Men om den förklaringen skulle vara riktig så borde ju ordet även vara fult i amerikansk engelska.

En troligare förklaring, som Ljung också redovisar, är att bloody fick ställning som svordom eftersom det användes av de sk bloods som terroriserade Londonborna mot slutet av 1600-talet. Dessa aristokratiska huliganer tycks bl a ha präglat uttrycket bloody drunk dvs as drunk as a blood och från denna början utvecklades så bloody som förstärkningsord. Stämmer detta är det troligt att uttrycket kom till Australien med fångtransporterna från England på 1700-talet och där fick fäste som ingen annanstans så till den grad att bloody än idag kallas the great Australian adjective. Några menar också att ordet har med mensblodet att göra. Enligt Grose (1785) var  bloody ett favoritord när tjuvar svor.


(eng sl) en drinksort. ”Hist.: trol. sedan 1950-talet” (NEO). 1 det blodiga resultatet av en spräckt mödom*. 2 mens, menstruation. Bloody Mary var öknamn på den engelska drottningen Maria I (1516—1558).


(sym) kärlekseld. ”På kärleks ban/ Syns med bloss och kransar/ Båd’ Ängel och Morian;” (Bellman F E nr 50)


(fsv) förbanna sig, svärja. "hothede the och blothede." (Bidrag till Skandinaviens Historia ur utländska arkiver. Samlade och utgifna af C.G. Styffe. Del 1-5. 1859—84.) Anm: Trolig översättning: "hotade de och svor."


(sl) enligt kidish.se "ett rasistiskt gaminguttryck för att offra en svensk".


naken, nakenhet. Fornsvenska blotter; av likbetydande lågtyska blot (tyska bloss) blöt. Jämför blotta; avkläda. Ordet med hos Swedberg/Holm (1720-t/2009). ”Han började dyka upp på skolgårdar och sånt och blottade sig för småbrudarna.” (Drougge 1997/2003)


enligt NEO ”hist.: sedan 1961”. Se vidare exhibitionist.


(sl) tajta badbyxor där pung och kuk skymtar fram. Se även kallingar och intima plagg.


(sl) prostituera*.


(sl) kuksugning. Från engelskan.  Dök först upp i USA på 1960-talet. ”På morgonen gav jag honom ett mekaniskt blow job innan han gick, mest för att förvissa mig om att min kuksugarkonst ännu fungerar...” (Drougge 1999) ”Oh, det var en omgång alltså! Hon bara blow [sög av], jag bara (extatisk röst) ahh!” (Jonsson 2007).  Och från samma källa: ”Alltså, mitt ute vid badplatsen, sen, hon börja bara blowa honom,...”


(no sl) kvinnobröst.


(am sl) även blue klit och blue lips. Värkande ballar* efter lång avhållsamhet. Motsvaras av blåpung, blåbolla och blånna i svensk slang. Samma tillstånd för kvinnor kallas blue walls, blue klit eller blue lips. "Det är möjligt att personer med kuk får lite smärta i pungen om de blivit kåta och sen inte fått utlösning, men smärtan är inte farlig och den kommer att gå över. [...] Dessutom finns det ett motsvarande fenomen bland kvinnor, så kallade 'blue lips'. Och vissa upplever faktiskt att blygdläpparna blir lite blåa/mörkare om de är kåta utan att ha fått orgasm." (Colldén/Dahlbäck 2019)


(smn) kuk. Se även piraten.


(dial) cunnus*. (OFS)


(sl) fitta. Jämför engelska blur; (smuts)fläck. Se även fläck.


(sl) ha bly i kuken; ha stånd. Jämför stål och järn.


(ryska) i samma klass som vårt hora.


(åld o bib) könsorgan. Ursprungligen blyghet därav blygsel; skam, vanära. ”Hist.: sedan 1430—50 (Fem Moseböcker).” (SO) Söderwall (1885) har blyght;  skymf, skymford och exemplet vtan mans bliughd ok åtlöghe (utan att kränka någon och göra honom till föremål för åtlöje)" samt i betydelsen blygd, könsdelar.

”Också ordet ’blygd’ — som på latin heter ’pudendum’* och är det sammanfattande namnet på kvinnans yttre könsorgan — är en värdeladdad benämning. Ordet blygd har samma stam som blygas, dvs skämmas.” (Hite 1977) Därav blyg(d)is (sl) med samma betydelse. ”Små blygdisar både inne o ute som omsluts perfekt, inget som hänger och dinglar!” (6 - en tidning om sex. Journalistlinjen Skurups Folkhögskola, våren 2003.)

Ordet blygd finns med hos Swedberg (1720-t) med exempel bl a från följande bibelställe (2 Mos 28:42): "Och skalt giöra them linnen nederkläder til at skyla blygdens kött, ifrå ländene alt nedh på låren.” (Bib 1703) Swedberg har även med blygdealtare som han förklarar med pudendum altare och som i Bibeln (2000) översätts med offeraltare. (Jeremia 11:13) ”Och sedan de blottat hennes blygd (sköte i Bibel 2000), förde de bort hennes söner och döttrar och dräpte henne själv med svärd.” (Hes 23:10 Bibeln 1917)

”Fransmannen Ogier som besökte bastubad i Stockholm åren 1634—1635 berättar att den tjänande personalen bestod av kvinnor blott iklädda lintyg, vilka med björklövskvastar piskade de badande. ’Här kommo män och fruar samman om varandra, flickorna hava blott lintyg på, männen täcka endast blygden med björkris. Sed och gagn hava här jagat blygseln på flykten: icke ens de kyskaste kvinnor draga sig för att besöka dessa varmbadhus, utan gå dit med man och barn’.” (Fataburen 1970) "Eva fick en tillsägelse att ta vattenmossa och bestryka sig med  där de  skulle ha hår precis som på huvudet. När hon skulle göra det kom en humla och stack henne vid blygden. Eva slog efter humlan och så växte det hår på det stället också." (Folksagan i Sverige 3 s 139)


(latin os pubis) de kantiga ben som känns under könshåren. Enligt NEO ”hist.: sedan 1805”.”Jag tycker om när han inte tränger alltför djupt in men rör den in och ut i långa, jämna drag medan jag har benen rakt ut eller tätt samman och våra blygdben gnider mot varandra.” (Hite 1977)


kallas den fettanhopning som kvinnan har framför blygdbenet och ned mot blygdläpparna*. Hårbevuxet från puberteten. Har triangel- eller V-form. Fungerar som en ”kudde” vid samlag.


(euf) fitta. Jämför under blygd och gård.


(åld) könshår. "Blygdhåren kraftig hos den mycket kättjefulle*, liksom hos tjuren; hår långt, tätt, strävt." (Linné [1700-t] 2022 s 31) Se vidare under blygd och hår.


se blygd.


även kallad skamkapsel, byxpung* och pehå*. Pehå analogt med behå. En kapsel som var en del av mansdräkten under 1500-talet. Från början var det fråga om enbart ett löst stycke tyg som täckte penis. Soldatdräkten utrustades med en pehå av läder eller metall, och bruket av denna utmanande och framträdande byxpung spred sig snart och blev mode även i civila sammanhang. Blygdkapseln användes också som penningbörs. ”Åren gick och den trånande monarken tillåts inte glänta på blygdkapseln i sin tänkta Anne Boleyns närvaro så länge där saknas bindande garantier för bröllop.” (Combüchen: Historien blir läsarens nutid i Hilary Mantels gestaltning. SvD Kultur 4 aug 2013.) Se även kapsel.


(latin labia pudendi) tillhör kvinnans yttre könsorgan. NEO har ”hist.: sedan 1822”. De yttre eller stora blygdläpparna (labia majora) består av två mjuka dynliknande fett- och bindvävsfyllda hudveck och innanför dem ligger de tunna och körtelrika små eller inre blygdläpparna (labia minora). ”I den svarta tuvan avtecknade sig de bägge läpparna. Dessa var först slutna, trutade tjurigt, men släppte efter och antog inåt en scharlakansröd färg. Längst in var de rubinröda och glasglänsande.” (Brunner 2002) ”Jag tänker sära på de gulliga rosa läpparna, först de stora, sen de små, sticka dit tungspetsen, och så hela tungan, och jag tänker slicka dig från hålet till knoppen, åh den lilla knoppen...” (Reyes 1990) ”Hon tog hans hand och förde den mellan sina ben till det ställe där läpparna var slippriga som mossbelupna stenar vid stranden av en sjö och sade ’Det här är ditt’, och han drog tillbaka handen.” (Jong 1977) ”Jag ställde mig på knä och betraktade de halvöppna korvläpparna från vilka min sås rann...” (Mitt erotiska liv I 1967) ”Och mellan mina ben applåderar blygdläpparna för fullt över nya frigjort fräsiga Kattis.” (Söderblom 2015)


se klitoris och tunga.


(åld) pudendus* enligt Swedberg (1720-t). Ungefärlig betydelse ”som man behöver blygas över, skamlig" bl a om könsdelarna.


(sl) blygdläppar*.


(euf) kvinnligt könsorgan. ”... när hon har en galen pilgrim i blygseln... (Hammarén 2001) Jämför blygd.


(sl) bög, homosexuell.


(sl) dass, toalett. Enligt Bergman (1934) skolslang från Örebro. Skämtsamt ställer man här den pampiga Blå Hallen i Stockholms stadshus i relation till det eländiga kyffe som var den tidens skoltoalett. ”Hallen” ifråga kan också ha varit blåmålad.


(sl) när en kvinna nöjer sig med att "leka" med en man så att han får blue balls*.


se paj.


(sl) kuk; pga skaftets blå vener och huvudets blåröda färg. ”Grov och bultande, med blårött svällande huvud, står hans stake intill henne.” (Andersson, Kärlek 14/1970)


(sl) knulla. Ordet förekommer  bl a i raggarkretsar.


(dial) intensivt hångel*. (ORB)


(lmo) ordlek på Blåkulla (se do). Ordet från Vanessa Salts  erotiska ljudbok Blåknulla (2022) presenterad i följande citat i SvD Kultur (24 juli 2022) under rubriken: "Det är inga nakna bröst och stånd"  "Jag vet ju vad som väntar. Bröstvårtorna styvnar så fort jag tänker på det. Ett trettiotal nakna kroppar som sakta gnids mot varandra. Flämtningar, stönande och fingrar som letar sig in i våra fittor. Häxor som ska till Blåkulla. Eller bara kvinnor som vill...blåknulla."


(euf) helvete. Hellquist (1918) berättar att ordet från början inte hade något att göra med de kristnas helvete. Det betyder egentligen blåkullen eller, då blå i äldre tider även kunde stå för svart och mörk, också svartkullen. Under 1600-talet var uttrycket, enligt Hellquist, ganska vanligt, t ex ”om tu tigh ått blåkulla ey packar” eller ”far till blåkulla”; far åt helvete. I Carl Michael Bellmans (1740—1795) Hvad behagas? förekommer ”Hvad i Blåkulla!” Också ”gå åt blåkulla”; gå på tok, analogt med ”gå åt helvete”.

Mest kända bland de platser som sätts i samband med Blåkulla är ön Blå Jungfrun i Kalmarsund och berget Blåkulla vid Marstrand. ”Många uppgav att stället kunde skifta: fan bestämde själv för varje gång var festen skulle äga rum. Mycket vanligt var att man inte alls kunde precisera platsen. Den tillhörde ju den mytiska geografin, inte den reella.” (Schön 2004).  Jan-Öjvind Swahn (1925—2016) beskriver i NE (del 3), utifrån materialet i häxprocesserna, Blåkulla som ”en märkvärdig blandning av å ena sidan positiva iakttagelser — god mat, nöjen, vackra kläder och älskog — och å den andra allsköns hädelser, motbjudande riter, äcklig föda, tortyr och helvetesplågor, samtidigt som Blåkulla beskrivs som en bisarr ’antivärld’, där man dansar och kopulerar med ryggarna mot varandra, föder barn samma dag som de avlats, läser ’Fader vår’ baklänges  och använder uppochnedvända kvinnor som ljusstakar (ett mycket vanligt motiv)”. Jämför häcklefjäll.


(sl) käka blålera; vara död och begraven.


(sl) runk, onani. Enligt slangopedia.se "oerhört populär fras bland raggare och legender i mellersta Sverige."


(sl) nedsättande om person med så mörk hudfärg att den skiftar i blått. Se även neger.


(sl) se blue ball.


(dial) "skällsord, stickord." (OFS) Amerikansk slang har blue talk om fult språk.