(nyo) under rubriken Sextremismen är den nya feminismen (SvD 15 juni 2012) skriver Anna Laestadius Larsson bl a följande: ”I en tid när sex och nakna kvinnokroppar är det säkraste marknadsföringsknepet använder nu allt fler unga aktivister sexfixeringen för att väcka uppmärksamhet kring det de vill förändra. En ny typ av feministisk rörelse — sextremismen är född.” Hon ger bl a exempel från den ukrainska feministiska protestgruppen Femen vars medlemmar ”vid flera tillfällen blottat tuttarna i protest mot att halva fotbolls-EM förlagts i Ukraina och den ökade prostitution de menar att det för med sig.”  Femens grundare Anna Hutsol säger i en intervju i tyska Der Spiegel: ”Den kvinnliga kroppen används för att sälja alla möjliga saker, då måste vi också använda den för att sälja idéer.”  Ordet presenteras i Nyordslistan (2013) med förklaringen: ”Metod för feministisk direkt aktion, där den kvinnliga sexualiteten används för att göra uppror mot det patrialkala systemet.”


Nyordsboken (2000) har  ordet belagt från 1984. En turistform vars främsta syfte är att skapa kontakt med prostituerade. ”Omkring 50 000 svenskar åker varje år till Thailand, många män som s k sexturister, till ett land med ca 700 000 prostituerade.” (Expressen 11/6-1990) Se även barnsextuirism.


(latin sexualis av sexus; kön) ord med förstavelsen sexual- som saknas kan möjligen finnas under köns-. Ordet ”hist.: sedan 1850”. (SO)


(sl) mycket potent man. Se även sexakrobat.


(euf) knull, samlag. ”Hist.: sedan 1934.” (SO) Se vidare under akt.


tidigare kallade sedlighetsbrott. Det rör sig om brott som straffbelagts för att skydda människors sexuella integritet, t ex våldtäkt, koppleri och sexuellt utnyttjande.


perioden mellan två menstruationscykler hos kvinnan. Hos de lägre djuren talar man istället om brunstperioden. Se vidare under mens, menstruation.


ordet ”hist.: sedan 1875”. (SO). "Hos alla människor, oavsett kön, finns en sorts spänning mellan andras behov och drift, egna behov och egen sexualdrift." (Kalmér 2022 s 258)  Se vidare könsdrift.


(euf) könsorgan. ”På 1970-talet träffade jag en gammal gumma i trakten av Enköping. Hon var tämligen vilsen, och lite vilsen hade hon kanske alltid varit. Hon var änka och berättade hur det gick till när hennes man dog. Han stod på en stege och plockade äpplen. Stegen välte och mannen föll och slog sig så illa att han senare dog av skadorna han fick. Gumman berättade att han slog höften illa. Sedan visade det sig att det fanns två versioner av skildringen. När hon berättade för mer närstående om olyckan, var det inte höften han skadade utan ’sexualerna’. Man kan bara beklaga den stackars mannen. Hur som helst så är gumman den enda jag vet som använt ordet ’sexualerna’.” (Roger Hansson i Järfälla)


uttryck från 1950-talet om en lösaktig, promiskuös och sedeslös och sexuellt utagerande flicka ur arbetarklassen som ofta drabbades av polisens och barnavårdsmyndighetens utredningar. I likhet med horan kom sexualflickan att ses som en negativ motpol till en eftersträvansvärd och uppskattad kvinnlighet. Se även under flicka.


(sl) könshår. Se vidare gräs.


omfattar inte enbart den dagliga rengöringen av könsorganen och olika åtgärder för att hindra könssjukdomar från att sprida sig, utan också åtgärder för att förhindra att könslivet, och vad därtill hör, orsakar psykiska besvär. Vad som krävs är därför en objektiv och fördomsfri sexualupplysning och inte den moraliska trångsynthet som t ex Johan Wintzell beskriver i sin Sexualundervisning i folkskolan. Handledning för lärare (1943). Där berättar han om en lärarinna, som före en lektion i sexualhygien tog in nyckeln och reglade klassrummets dörr, innan hon skulle tala med flickorna om deras sexuella liv. Enligt Wintzell handlade denna lärarinna ”synnerligen oklokt”. Istället, menar han, är ”huvudregeln: tala naturligt, enkelt, sakligt, vänligt och lugnt”.

Ytterligare ett negativt exempel på olämplig undervisning i sexualhygien ger Kahn (1944): ”När barn frågar om urin och avföring får de kanske svaret att sånt talar man inte om därför att det är oaptitligt. På ett nytt varför kan svaret då bli: Naturen har i sin visdom givit dem en oaptitlig lukt och ett otrevligt utseende därför att de äro värdelösa och fulla av gifter, därför att ingen skall försöka äta dem hur hungrig han än är.”


sammanfattande om allt det som rör könslivet. ”Hist.: sedan 1919.” (SO)


(nyo) 1  knulla. Ordet  återfunnet hos Khemiri (2006): ”Hon var en muslimsk oljekälloägarinna som gärna lät sig bindas och sexualiseras i triangulära hål parallellt av vita män som hon fann vid övergivna bensinstationer.” 2 ordet sexualisera innebär annars att man framhäver sexualiteten inom ett visst område, t ex översexualiserad. I den betydelsen är ordet ”hist.: sedan 1942”. (SO) Som substantiv finns sexualisering och sexualiserande.


(ytterst av latin sexus; kön). ”Hist.: sedan 1912”. (NEO)  Begreppet sexualitet började användas först under andra hälften av 1800-talet om människans könsliv och könsdrift. Se vidare köttslighet. Världshälsoorganisationen (WHO) definierar begreppet: ”Sexualitet är en integrerad del av varje människas personlighet, och det gäller såväl man och kvinna som barn. Den är ett grundbehov och en aspekt av att vara mänsklig, som inte kan skiljas från andra livsaspekter. Sexualitet är inte synonym med samlag; den handlar inte om huruvida vi kan ha orgasmer eller inte, och är heller inte summan av våra erotiska liv. Dessa kan, men behöver inte, vara en del av vår sexualitet. Sexualiteten är mycket mer: den finns i energin som driver oss att söka kärlek, kontakt, värme och närhet; den uttrycks i vårt sätt att känna och väcka känslor samt att röra vid varandra. Sexualiteten påverkar tankar, känslor, handlingar och gensvar och därigenom vår psykiska och fysiska hälsa.”

Och så här uttalar sig en prostituerad i ämnet i Pockettidningen R (4/77): ”Sexualitet förresten – vad är det? Det är väl inte en stor jävla kuk heller. Sexualitet är ju kontakt med en annan människa.”


(fisv) sexpartner.


se könsliv.


att lida av otillfredsställda sexuella behov. Belagt sedan 1952. Tyska Sexualnot.


”Hist.: sedan 1864”. (SO) Se vidare organ.


se spak.


numera samlevnadsundervisning har i Sverige idag som mål att ge eleverna biologiska, etiska och sociala aspekter på samlevnad. Här har Sverige varit ett föregångsland. Vid sekelskiftet 1900 reste Sveriges första kvinnliga läkare Karolina Widerström (1856—1949) krav på en allmän folkupplysning som rörde könslivet och dess hygien. Hon hade redan 1897 börjat föreläsa i sexualhygien för vuxna kvinnor. 1901 utkom första upplagan av hennes anatomiska väggtavlor över fortplantningsorganen, som också var avsedda för skolbruk och 1903 höll hon föredrag i ämnet på Allmänna svenska folkskollärarmötet och gav kurser för lärarinnor för att, som hon själv sade, ”klargöra behövligheten av att i ämnet hälsolära i skolan låta ingå även sexuell hygien”.

Elva år senare fanns begreppet sexualundervisning med i 1914 års seminariestadga. 1935 blev det obligatoriskt med sexualundervisning i läroverken och tjugo år senare (1955) i den dåvarande folkskolan. Idag har den tidigare koncentrationen på sexualitetens biologiska aspekter ersatts av en mångsidigare samlevnadsinformation, där det bl a talas om ’säker sex’, som inte enbart innebär förhindrandet av oönskade graviditeter utan också skydd mot t ex HIV-infektion och andra sexuellt överförbara sjukdomar.


upplysning i sådant som har med sexualfrågor att göra. ”Hist.: sedan 1939.” (SO)


(sym) begrepp myntat av docent Annie Potts vid Canterbury universitetet i Christchurch, Nya Zeeland om dem som inte enbart vägrar äta kött utan dessutom vägrar ha sex med köttätare.


allt som berör könslivet, och som avser sexualiteten. Enligt SAOB stavades ordet med ett l (1837—1906) medan den nuvarande stavningen med två l tillkom 1891. "Jag är ganska sexuell, eller jag tänker mycket på sex, gillar sex, och jag får närhet och ömhet som jag har svårt att känna i många andra situationer." (Kalmér 2024 s 298)


se könsdrift.


se impotens, frigiditet.


enligt den amerikanske sexualforskaren Alfred Kinsey (1894—1956) erkänner en tredjedel av gifta amerikaner att de varit otrogna någon gång. Men då det är svårt att få ett ärligt svar på frågan, uppskattar Kinsey att siffran 50 % är närmare sanningen. Fabricius-Møller menar att ”vi skall vara försiktiga i vår dom över otrohet. Förutsättningarna härför känner vi sällan. Män såväl som kvinnor kan vara storartade rättskaffens människor, även om de är polyerotiska*. Men jag medger gärna, att vi som otrohetens följesven ofta möter lögn och hyckleri i hemska former.” (Uppslagsbok i sex 1966)


(euf) så här beskrivs en form av denna retning hos Dahlgren (2013): ”Det är rått och kallt och arbetsdagarna är långa. Men utearbete minskar den sexuella nervretningen, anser anstaltsdirektör Gülich. Den retning som uppstår vid tramparbetet på symaskiner i kvava arbetssalar.”


tillstånd som uppstår när det sexuella begäret inte blir tillfredsställt under en tid. Varierar för olika individer. Se även spänning.


(euf) impotens. ”Otaliga män lida av sexuell svaghet, icke därför att de äro sexuellt svaga utan därför att de inbilla sig vara det. Om en man av denna typ läser det övertygande klingande prospektet för en sådan apparat (potenshöjande) och även betalar det höga priset för detta efter vetenskapens senaste forskningar konstruerade ’underverk av medicinsk teknik’ får han ett sådant förtroende till apparatens möjligheter att den verkligen hjälper honom — men det skulle också en gammal klockkedja ha gjort, om den bara varit insvept i samma blinda tro.” (Kahn 1944)


uttryck för sexuellt begär och utlöst av olika slags retningar i form av t ex dofter, synintryck, minnen, drömmar och beröring. Begäret uppstår för det mesta vid fysisk kontakt med en person av samma eller motsatt kön, som har just de retmedel som verkar stimulerande på individen ifråga. Upphetsningen är förbunden med vällust och kan, om den är tillräckligt stark, leda både till erektion och utlösning. ”Varm och våt inuti, öppen, elektrisk och matt utanpå. Det är smärtsamt att bli alltför upphetsad.” (Hite 1977) "Jag har aldrig fått orgasm av det, men jag tycker om att höra honom flämta och stöna och bli alldeles galen av upphetsning. Jag tycker om den känsla av närhet det ger, och hans upphetsning gör mig upphetsad — ljudet av hans andhämtning, känslan av hans upphetsning genom hans styva penis och hans sätt att röra sig.” (Hite 1977)


se umgänge.


talas det om när vuxna lockar eller tvingar barn, eller andra som inte kan försvara sig eller som är i beroendeställning, till sex i olika former, något som enligt lag är förbjudet. Se även incest.


en modern Amor*; kärleksguden. ”Det är inget tvivel om att det var guden Sexus som hade förenat oss och att vi måste tacka Sexus — och Honom allena! — för att den unge greven och medelklassdottern samt Lise — flickan av folket — hade mött varandra så fördomsfritt och naturligt som vi verkligen hade gjort.” (Bjørnbœ 1967)


av vall; motstånd, hinder. Det rör sig om den allmänna opinionens motstånd mot öppenheten och frispråkigheten om och kring sex.  Jämför danska och norska sexmuren.


(eng sl) person besatt av sex, sexmissbrukare. Se också sexaholic, sexomani.


(latin sphincter, av grekiska sphinkter; det som tillsnör) slutmuskel. ringformig muskel som stänger till en kroppsöppning. ”Ytterst få stoppa gärna in en fräsch kuk i en ruttnande slutmuskel, för då kan köttätande bakterier överväldiga kuken å göra slut på de lilla roliga.” (Teratologen 2003) ”Och varenda man jag någonsin har träffat älskar tanken på att dominera en kvinna genom att trycka in sin stora kuk i hennes trånga sfinkter så att hon förlorar kontrollen.” (Jameson 2005)


(sym) kuk. Sfinxen är ett antikt sagodjur med lejonkropp och människohuvud.


(sym) bröst, klot*. ”Jag satte på mig ett vitt linne, på vilket jag hade klippt upp halslinningen för att få så stor urringning som möjligt, och kortat av det nertill så att de här märkliga sfärerna stack ut ordentligt.” (Jameson 2005)


(lmo) "runt eller eljest anstötligt ord."  (Uarda-Akademiens Ordbok Lund 1998)


dansk svordom så gud hjaelpe mig. I en artikel om Bandeord (svordomar) i Ud & Se (Februari 2010) heter det ”’Sgu’ er de eneste bandeord, der hitter på tværs af alder, og som alle generationer bruger lige meget.”


(sl) Shit Happens. Om ett oförklarligt fenomen.


(hebr) ligga med.


(rom) spy.


(för sl) knulla. Från engelsk slang shag.


(för sl) röv, rumpa.


(sl) sexig kvinna.


(för sl) skit, bajs.


(so) kvinna delad av många. Från engelska share; del(a) och ware; vara.


(sl) när någon trycker upp en hand i en påklädd persons rövhål.


se charmota.


(sl) från engelska  shit + fart; fjärta löst. Jämför fajsa.


(sl) att släppa ut litet i taget av t ex fisar, för att det inte skall märkas så väl.


(sl) sexig brud.


se satan.


(iriska) figurativa sniderier av nakna kvinnor, ibland tillsammans med män, utrustade med överdimensionerade könsorgan. Det rör sig om arkitektoniska grotesker som finns på slott, katedraler och andra byggnader runt om i Europa men främst på Irland och i England, Frankrike och Spanien. Kanske har figurerna används som skydd mot död, onda andar och andra demoner. Det råder delade meningar om var figurerna först dök upp men  troligen var det i Frankrike eller Spanien på 1000-talet.


(sl) svengelska för manlig homosexualitet. Efter engelska she; hon.


(eng) ungefär honman. Ursprungligen en man som delvis gått igenom en förvandling till kvinna. Den nya personen har bröst men har fortfarande kvar penis och pung.


(sl) lesbian. Från engelskan.  ”Hon-man”. Andra liknande uttryck är she-male, he-girl och he-she.


(sl o lmo) rövhål. Se även stjärna.


(för sl) satan, djävulen.


(för sl) kuk.


(am sl) av she+him; transvestit*, androgyn* person.


(sl) horunge,* snorunge.


ett av engelskans äldsta ord. Ursprungligen betydde ordet diarré hos boskap.  Från fornengelska scite; dynga. Även sheesh (euf) uttalas geez.  1 (sl) skit, avföring. 2 svordom ungefär ”fan också”. ”Hist.: åtm. sedan 1990.” (SO) Men Silverton (2010) har 1508 som äldsta belägg. Shit var under 2020 den näst mest använda svordomen på Twitter (15.04 %). Överlägsen etta var fuck (se do).  Se vidare under skit.


(gbg sl) skit/fan också!


(sanskrit för ’den milde’, ’den nådige’) en av hinduernas viktigaste gudar. I myterna framställs han som både asketisk och erotisk. Hans symbol är lingam*, en kägelformad fallos som står uppställd i templen och på andra ställen eller bärs som små amuletter. Dyrkan av honom kännetecknas av magi och vilda, ibland blodiga sexorgier, där deltagarna tidigare ofta uppträdde nakna.


(jid) kuk.  Enligt min sagesman (f 1929) hört i Jämtland på 1940-talet. Han förklarar också att hl är ett väsljud + tonlöst l, framsläppt på endera sidan av tungan.  Ordet förekommer även som slang.  Crawford (The Blue Book) har schlong om (stor) penis och menar att ordet är jiddisch/tyska för orm. ”Han verkade få en ordentlig dos infraröda strålar på sin omskurna men för övrigt inte särskilt anmärkningsvärda schlong.” (Jong 1977) Jämför shmok.


(dial) slem, smegma*. Även sli; slipprig vätska, drägel. Uppgift från ORB.


(sl) bitch*, hora*.


(sl) slyna*.


(dial) avlida. (ORB)


(jid) pick*.


(jid) "ord för det manliga könsorganet" enligt Språktidningen (1/2019).  Därav "engelskans schmuck; dumskalle".


(smn) kuken.


(nyo) förortssvenska*. ”Multietniskt ungdomsspråk är ett något krångligt uttryck [...] Då kan man tänka sig ett annat ord som cirkulerar i dag bland unga stockholmare, både med och utan mångspråkig bakgrund, just shobresvenska.” (SvD 10 okt 2004)


(sl o so) tjej*, bitch*.  Kan användas  både som skällsord och allmänt i vardagsspråket.


se tjotaheiti.


(jap) kallas den person som atttraheras av unga eller underåriga pojkar. Den kvinnliga motsvarigheten är lolikon*.


(sl) från engelskan. Fitthår, buske*.


(sl) slyna, hora.


se shonne.


(jid) penis, svans*.


svengelska för show me your pussy; visa mig din fitta.


(sl) tättsittande bröst. Namnet kopplas förstås till siamestvillingar. Motsats: särtuttar*.


(sym) behå. Se även tvillingmössa.


(sl) dia. Se också sikk, sikkar.


(dial) dregla, sagla*.


(sl) 1 på andra sidan, på fel sida; homosexuell. 2 franska för aids* (syndrome immuno-déficitaire acquis). 3 (euf)vara på sidan; vara på toaletten. ”Hon gick ut och behövde väl det, ty från avresan från Falun hade hon ej varit på sidan.” (Hallenstierna 1972/1700-t)


kallas det när man tänder på att köra tåg och/eller på annat som har med järnvägen att göra.


(dial) 1 handjur med en testikel. 2  kastrerad. Se kastrera. 3 vrång karl. 4 (sl) cigarett.


(sym) kuk. ”... tryckte med kraft sigillet i det mjuka vaxet...” (Aretino 2008) Se även vax.


(sk) sagla*, dregla. Se även segla (3).


(lmo) 20-årig tjej kallar sin fitta för mutta* eller sigoria, enligt Tigerskott i brallan (1/2001). Kanske från cikoriaväxten vars parflikiga blad är lätt fittlika.


(turk) 1 knulla. Därav sikerim; jag knullar och siktim; jag har knullat. Allt enligt Ljung (2006). 2 kuk.


(dial) gotländska för ”qvinnobröst” enligt Rietz (1867) som också jämför med nordhögtyska zitze; spene. Sickar, sicker (sl); kvinnobröst.


(dial) dregla*. Därav sikkle; dreglet, saliven. Även sekklan, sikklan. sickel och säcklan; dregel. Samtliga uppgifter från ORB.


(turk) knulla.


(turk) skit (fan) också!, fuck off; stick!


(för sl) dra åt helvete, stick!


(eng sl) Sister I Like To Fuck!  Syrran jag vill knulla!  Se även MILF.


(eng) ordlek på silikon och valley; dal(gång). 1 dalgången mellan kvinnobrösten. 2 fitta.


(sl) även silikonisar, silikonpattar, silikonrattar, silikontuttar; silikoninjicerade (stora) kvinnobröst. ”Inga killar gillar silikonrattar, bara så du vet det! Och dina är alldeles för stora för dig, det ser överdrivet ut.” (Drougge 2001) År 1962 var Timmie Jean Lindsay, Houston, Texas den första som fick silikon inopererat i brösten. Se även patt, rattar, tutt, tutte och under bomb (3).


(sym) fitta. Jämför fisk (1).


(sk) kvinnligt könsorgan. Se även burk (3).


(sl) när man är så skitnödig att korven redan sticker ut en bit.


(sl) silikonbröst. ”Om du skaffar dig sillisar en bit in i karriären vill alla filma med dig igen.” (Puma Swede 2012) Se även under sillikonbomber.


(sl) oralsex* på kvinna. Se även macka.


1 (sl) slak kuk efter sillmjölke; klen stackare. ”Hist.: sedan 1848.” (SO) 2 (dial) testikel (med sädesvätska) hos sill. (OFVG) Ordet syftar på sillens sädesvätska, vars uppgift är att befrukta honans rom.


(sym) fitta. Förvaringsplats för säd.


(eng) kort SRT. Ett amerikanskt kyskhetsprogram som uppmuntrar ogifta att leva i celibat till dess de är gifta.


se golden star.


(sl) kallas den som inte haft sex de senaste sex månaderna. Jämför platinummunk.


(sym) sex på äldre dar. ”Det här är inte en tidning för seniorer eller grå pantrar som sysslar med silversex.” (Amelia Adamo om tidningen M i SvD Kultur 26/3-2006.) Se också grå- och rynksex.


(met) samlag. ”De är gränslöst olyckliga, men hon förlåter honom gång på gång och så simmar de ut. Tsypkins vackra metafor för älskog.” (Dan Sjögren i YA 21/12-2005 om Leonid Tsypkins Sommaren i Baden-Baden, Norstedts 2005.)


(dial o sbst) slemsträng från kos eller märrs könsorgan i samband med brunsten (stundom även under en viss del av dräktigheten). (OFVG) Därav simma, simme (vb); avsöndra slem.


(smn) Hjelmqvist (1903) om avträde i 1890-talets Åbo.


(so) från engelska simpleton; dumbom. "Simp har på sistone blivit ett modeord i sociala medier. Simp är ett tillmäle som främst används om män som kommenterar inlägg av kvinnor. Ordet används när vänligheten anses vara falsk. En simp vill inte bara vara trevlig — utan har dessutom förhoppningar om en romantisk relation." ( Nya ord och namn, Språktidningen 8/20)


1 (euf) kuk. Med utelämnat, underförstått substantiv i undvikande syfte, som i följande talande exempel, hämtat från Jersild (Kärlek 1/1965): ”Jag var så perplex så jag sa ingenting så att han bara drog med pekfingret så att blygdläpparna öppnade sej och sen blev dom glatta och sen förde han in sin på djupet.” 2 sin (sbst och fvn) här om könslem (på handjur) men enligt Karin F. Seim (1997) tänkbart också om människa. I en medeltida runristning på en träpinne från Bergen (1200-t) heter det: Felleg er fuð sin byrli i norsk tolkning av Karin F. Seim ”Fæl er fitta, måtte pikken skjenke (den)”. Fael; motbjudande, vidrig och skjenke; utskänka, fylla i. Karin F. Seim menar att byrla; ”utskänka” i vissa miljöer kan ha den skämtsamma bibetydelsen ”en som fyller i (serverar) fitta, en älskare.” Hon jämför detta med texten i Höga Visan (kap 7; 2) där det i Bibelkommissionens översättning (Bibel 2000) heter: Ditt sköte är en kupad skål - må vinet aldrig saknas.” Också sinfallin; impotent.


om stad eller stadsdel där olika syndiga verksamheter, som hazardspel och prostitution, florerar.


(euf) av singel; som avser endast en person eller företeelse. Onani, runk.  Jämför under sex och autoerotik.


(sl) ”prostituerad” enligt Thesleff (1912) och Gibson (1983) utan närmare förklaring. Det finns, som Rietz (1867) påpekar, ett dialektord singla från Göta- och Svealand med betydelsen ”klinga, skramla: om slantar”. Kanske kan det sättas i samband med prostituerad; tjej som tar betalt för sina tjänster. Lennartsson (2001) menar att singlartjejer och shanor (se schana) hade större värde på könsmarknaden än t ex gnoor och grändkärringar. (se do) De båda sistnämnda grupperna höll till i Gamla stan medan singlartjejerna och shanorna frekventerade gatorna på Östermalm i Stockholm. Se även under tjej.


som ger upphov till eller inriktar sig på (erotisk) vällust. Av tyska sinnlich med samma betydelse. Till Sinn; sinne. Enligt NEO är ordet ”hist.: sedan 1743”. ”Jag kommer ihåg att när jag första gången betraktade mig naken i spegeln och medvetet snuddade vid min fysiska kvinnlighet, då gick det som en stöt av sinnlighet, just sinnlighet, igenom mig.” (Stiehler 1950) "Balen som företeelse förknippades med låga nöjen, fåfänga, köttets lust och en feminint laddad sinnlighet." (Lennartsson 2019 s 136) Se vidare under horbal.


(dial) Ihre (1766) har sinslere ”urinam mittere”; kasta vatten, från Östergötland. Rietz (1867) menar att sinselera kommer av sissa*, och är allmänt gångbart i samband med barn. SAOB (1962) har svensk dialekt sinselera och anser att det ”sannolikt är en utvidgning av  sinsa; ytterst av ljudhärmande ursprung." Jämför pissa. Man har också med Bellmansexemplet: ”Gudar, kom sincellera,/ Utprässen ert skin!/ Gudinnor, fyllen min flaska mera/ Med nectar af er urin!” (Bellman: skrifter 1922/1771) Hjelmqvist (1903) har uttrycket ”(Grefve) Sins i säng”; om den som väter under sig. Enligt samma källa kommer uttrycket från Stockholm och är en allitterationsbildning. Fotografen Mimmi Gustafsson (1862—1949), med ateljé på Götgatan i Stockholm, beskrivs av en sentida släkting, i en artikel i SvD (Unik bild på pionjär fanns hos SvD-läsare 5 okt 2019),  bl a som "liten och pimpinett och sa alltid 'att cincilera' istället för 'att kissa'." Se även pinkilera.


(nyo) ”en musprutt; luft som sipprar ut ur en kvinnas vagina”. (SAO 2013)  Jämför sipp; pryd.


(sl) kalsipper, kalsonger. Se vidare intima plagg.


(grekiska Seiren) enligt grekisk mytologi väsen med kvinnohuvud och fågelkropp, bosatt på öar i Messinasundet och Neapelgolfen, som lockade till sig förbiseglande män med sin eggande sång och sedan dödade dem. Ordet siren används nu om en kall kvinna som hjärtlöst beräknande förför män och utnyttjar dem ekonomiskt, en farlig, vampyraktig kvinna.

Även gatusiren; prostituerad i boken Stockholms Nattfjärilar (1890): ”Alltnog, under några års tid påträffades i Stockholm ’vackra Elsa’, som blifvit något hes och rödflammig af den myckna portern, men för öfrigt gjorde temligen skäl för namnet” [näml gatusiren]."  I Hugo Öbergs bok Makter (1906) heter det: ”I en tvärbacke stodo några gatans sirener och lockade högt ...”  Trettiosex år senare tog Auguste Forel upp ordet i Den sexuella frågan.


(åld so)  "Lättsinnig kvinna." (SAOB) Möjligen från finkfågeln siskas fladdrande flykt. Här i likhet med den kvinnliga siskans flykt från man till man.  Och från samma källa: " Att..sucka för en Djurgårdssiska." (1775) från Carl Israel Hallman, C.I. Hallmans skrifter 1820.


(barn) kiss, kissa. Enligt Hjelmqvist (1903) har det skånska namnet Sissa en ful klang, som han tror möjligen kan bero på ”inverkan från ett liknande verb”. Hjelmqvist nämner också mögsissa; smutsig kvinna, vilket han menar är ett grovt skällsord i Skåne. ”Kan du inte hålla sisset länger, gammelfar?” (Ohlmarks 2004) "Behöver du gå och sissa lite? frågar hon mig — när jag vill göra en forsande ström, när jag vill göra en flod: jag vill som han ändra tidvattenståndet i toalettstolen!" (Roth 1969)


(sk o ljud) när man ska få en unge att sissa* på pottan och inte i byxorna. Uppgift från Ohlmarks (2004) med exemplet: ”Sisselidiss, sisselidiss — såja, nu kommer de sträjs, min lille vän.”


(eng) för feminin manlig typ; vekling, morsgris, mes. Kort för sister. Används också om lesbian*. Men även, som Nils Haglund (f 1930) påpekar, om en riktig karlakarl.


1 (euf) ”hon går på det sista”; i sista stadiet av graviditeten. Byrman (1989) har: ”... hon gaar på he sista”. (Österbotten) 2 Dahlman (2012) har sista försöket  om "urringad och färgglad klädsel på äldre dam".


(euf) i Kalix sa man ”hon är i sistone”, om slutet av graviditeten. Detta enligt man (f 1906).


(barn) skit.


(fno o euf))  sitta/sätta sig hos. Här omskrivning för erotisk uppvaktning, samlag.


grekiska sito; vete och philos; vän, vänskap, kärlek. Att bli sexuellt upphetsad av mat i olika former som t ex chokladpudding eller kombinationen chokladsås, jordgubbar och vispgrädde, smetad över partnerns kropp. Det kan också röra sig om att onanera med hjälp av livsmedel som t ex morot, gurka och banan.


(euf) bak, ända av tyska Sitz; säte. Ordet är besläktat med sitta, tyska sitzen. Stolpe (1979) menar att ordet är ganska ungt i svenskan och dyker upp hos oss först omkring 1800. ”När hon gjorde en knäböjning, putade hennes bak ut på det mest löjliga sätt. — Dra in sitsen, brukade fröken Bell ropa.” (von Krusenstjerna 1933/2004) Se även säte.


(euf) knull. ”Men sitt har han fått i natt, som vanligt. Mitt i bolandet* knuffa jag han ifrån mej.” (Kallenberg 1999)


(euf) mens, menstruation. "Då min mor (född 1900) troligen tyckte det var dags att tala med sin dotter (född 1937) om livets realiteter. inledde hon samtalsstunden med den för mig fullständigt obegripliga frågan: ' Är det många flickor i din klass som nu sitter i gymnastiken'?"  (Marianne Ehinger, Språktidningen 5/2021) Kan tänka mig att uttrycket har att göra med att  kvinnor bör ta det lugnt under mensperioden för att undvika onödigt läckage.


(euf)r ”det är bäst du far hem, medan du sitter ihop”. I Venjan (Dalarna) uppmaning till kvinna som skall till att föda. Se även hel. Uppgift från Byrman (1989).


(sl) bak, ända som i få sittfläsk; drabbar den som sitter mycket. ”Han: — Har du inget att sitta på? Hon: — Jodå, men jag hittar ingen stol!” Se även dyna och fläsk.


(sl) knull i sittande ställning. Så här beskriver Langenfeldt (1947) sittgök: ”Sätt i coitus*. Troligen av juck = hopp, då man knycker till med sitsen* i luften bakåt. Jucka; knycka till i luften med sitsen.” Se även gök och juck.


(so) (o)manlig person som sitter ner vid pissandet.  Anses i vissa kretsar för fjolligt och feminint, i andra som en jämlikhetsfråga. Jämför ståkissare.


(sl) för toalettbesök. "Hon: Var har du varit? Han: På sittning!"


(euf) vara i situation. ”Säges äfven om qvinnor, som äro hafvande”. (Ekbohrn 1884—85) ”Jag har den fatala commissionen att omtala för cousine, att Ulla troligen är i situation.” (Hallenstierna 1972/1700-t)


se smeknamn.


(eng sl) homosexuell som tänder på stora könsorgan. ”Jag tror att alla män är kukfixerade eftersom de har kuk. En del bögar kan bli så kukfixerade så att de kallas ’sizequeens’.” (Hur är det att ha en? Ottar 3/97) ”Don’t tell a size queen that you’ve got a big dick unless you’re ready to pull down your drawers and prove it.” (Munier 2009)


fornsvenska siänga deghia, sänghia deghia, sängadeya, forndanska sängedeie; frilla*. Uppg. från Söderwall (1895) med citatet: "the  preste som sänghia deghio [cobcubines] haue." (Heliga Birgittas Uppenbarelser. Utg. af G. E. Klemming 1857—1884.) Se även deja och konkubin.


(dial) skitfärdig, smutsig (Ordbok över Nösslingemålet)


1 (sl) sjabbla sig på hålet; slarva, göra bort sig på hålet, göra en kvinna på smällen*. Se också somna. 2 sjabbla; lösaktig kvinna.


se schada.


se schadis.


(sl) lösaktig eller slö kvinna. Jfr hagga.


(dial) med nedhängande byxbak. (OFVG)


(euf o svr) min sjalett; min själ.  Se själ (2).


se schana.


(sk) mild svordom. ”Han e min sjant ente rikted klog.” Anm min sjant = minsann.


(sl) om en rad byggnader, t ex kafé, matservering, hotell men också om bordell. Används ofta nedsättande med betydelsen ”sämre ställe”. Ordet kommer av engelska shop; affär.


se schas.


(sl) prostituera sig.


(sl) knulla.


(sl) fitta. Hos Thesleff (1912). Sjatt (dial); liten, dum, enfaldig kvinna. Ett närstående ord är slattra (dial); slamsig, slarvig kvinna.


(sl) ”kräkas”  (Kotsinas 1996) med tidsangivelsen (Thesleff 1912). Enligt  Kotsinas (2001) så "nämns inte ordet i någon senare uppteckning och var möjligen redan 1912 lågfrekvent eller föråldrat. Ordet antogs vara utdött".


(dial) skitig, usel.  NEO har ”hist.: före 1520; fornsv. skitin, sv.dial skit(t(en, sket(t)en; till skit”. Sketen används som adjektiv och ordet är bildat till verbet skita.  Ordbok över Nösslingemålet har sjeten; smutsig.


(dial) gå på sjette;  gå på skithuset, dasset.  " I Ångermanland förekommer skitet, 'sjette' i vissa äldre talesätt eller uttryck, men i övrigt säger man skiten  även här: ta bårt n hänn sjitn, 'ta bort den här skiten/smörjan'. Från Trehörningssjö, Ångermanland anges skitet i uttrycket gå på sjette, 'gå på avträdet/dasset'." (Annika Karlholm. Dialekt - och folkminnesarkivet i Uppsala. Språktidningen nr 6/2017)


(fi) avträde på Åland.


(isl) skit. Sjitt efter mönster av engelska shit.


(fisv) hora, prostituerad.


(sl) av sjolla som  Pred (1990) menar är ”stockholmska för hästgardessoldat eller gardessoldater i allmänhet”. Enligt samma källa är då ”sjollfnask av myndigheterna oregistrerad prostituerad i sällskap med en soldat från ett av de lokalt stationerade regementena.” Se även under fnask.


(sl) dass, toalett. Jämför tjoa.


från fornsvenska siu av samma germanska grundform som tyska sieben och engelska seven. 1 som förstärkande prefix förekommer räkneordet sju i sammansättningar som sjuhelsickes, sjuhelvittes, sjuhimla, sjujäkla, sjusabla, sjusärdeles och sjudundrande. Sju- ”hist.: sedan ca 1580”. (SO) Sju har i flera kulturer setts som ett heligt tal och därför lämpligt som  förstärkningstal i t ex  svordomar.  Detsamma gäller sjutton (se do). ”Ja e så sjuhelvittes sylten (utsvulten), så snart biter ja spik om ja inte får mat mesamma.” (Ohlmarks 2004) Även sju och själ. ”Titta, viskade Brita till Bettan. Min sju och själ får hon inte gnistor ur generalagenten.” (Bergman 1922)

Signaturen G B från Malmö berättar i brev att han ”av skåningar och även sydhallänningar fått höra flera varianter av ’min själ’, som t ex ’min sju’, ’min liv och själ’, ’min liv och sprall’ och ’min liv och kista’.” 2 (sl) ha sju; knulla. Jämför ha sex. 3 (sl) sjua; pisstråle och slå en sjua; pissa. Det sistnämnda  ”hist.: sedan 1786” enligt SO. ”När de kommit ur Sophies synfält sa Axel åt pojkarna att vänta medan han slog en sjua.” (Drougge 1996) Bo Bergman (Ord och Uttryck, SDS 10/8-2008) förklarar: ”Själv tror jag att det helt enkelt kan vara en anspelning på urinstrålens form eller rörelse: kissande män har utomhus riktat strålen hit och dit så att den (t ex i snön) ritat något som liknar siffran sju.”

Under samma rubrik har signaturen Kalle ett par andra förklaringar till uttrycket: ”Första förklaringen är att uttrycket kommer från en tidsstudiemans protokoll, där den sjunde punkten i protokollet just var att gå ifrån för att gå på toa. Andra förklaringen går ut på att uttrycket kommer från Volvos löpande band där det fanns telefoner uppsatta, och om man just slog siffran sju på denna telefon så blev man avlöst för att exempelvis gå på toaletten.”  Bergmans förklaring är nog den mest troliga inte minst då man jämför uttrycket med liknande t ex slå en vinkel, parabel eller båge. (se do)


(euf) 1 mens, menstruation. ”Han blir då het och ivrig, smeker hennes axel, kysser henne. Då säger hon att hon är sjuk. Ordet sjuk har hon uttalat på det meningsfulla sätt som kvinnor gör, när deras män bör förstå på vilket sätt de är sjuka utan att behöva fråga.” (Dagerman 1948) 2 gravid. ”Med en lågmäld formulering låter oss Agneta ana att någonting är på gång. Hon skriver att hon också blivit ’sjuk af anat’, av någonting annat.” (Milles 2015) Se även under sjukdom.


(euf)  ”den sjukdomen får öga”, som man, enligt uppgift från man (f 1924), sade i norra Östergötland om en kvinna som blivit med barn. Byrman (1989) menar att uttrycket troligen kan sättas i samband med ”att kvinnans illamående etc så småningom kommer att resultera i barn, dvs öga hänsyftar här sannolikt på barnets öga”. Jämför öga.


(dial) den onde, djävulen. Jämför gammalsjul.


(sym) kvinnans könsorgan.


(sl) sjunga i den vita mikrofonen; spy.


(sym) hängbröst. Se även bomb (3).


(dial) kvinnliga könsorganet. (ORB)


(sl) där o:et står för dasshålet. Vanligt om helbutelj (75 cl) sprit, men enligt Gibson (1978) även om WC, toalett.


(lmo) en sextionia* där partnerna har var sitt finger i varandras rövhål.


(lmo) kallades snabbt tillfredsställd kund hos prostituerad på den tid när det fanns 78-varvade och 33-varvade grammofonskivor. Se även  trettiotre.


fornsvenska siutan, siuttan, siwttan, sywttan. Här ed, svordom. ”Hist.: sedan 1839.” (SO) I SAOB är det äldsta belägget på sjutton hämtat från en versrad av Bellman (1770): ”[han] svor vid sjuttonhundra”. Sjutton förekommer antingen ensamt, det var som sjutton, eller som förstärkningsprefix, sjutton millioner (djävlar) eller för sjutton hakar. Sjutton kan tänkas ha påverkats av sju*, ett heligt och magiskt tal, men även av satan*, hebreiska schatan. Från början uttryckte räkneord som sjutton, aderton, hundra och tusen antalet djävlar, men i förmildrande syfte försvann djävlarna och kvar blev bara antalet.

Andra liknande uttryck är se på sjutton, ge sjutton i något och vara full i sjutton. Ännu ’finare’ än sjutton är avledningarna sjuttsingen, sjuttsiken i vissa trakter även sjuttingen. ”Nej för sjuttsingen!” ”Tacka sjuttsingen för det!” Glenn Welander från Lidköping har hört att sjutton syftar på de sju trappstegen upp till galgen. De kallades de sjutton djävlarna. Jämför fanningen, fasiken och hake.


se sjutton.


(sl) flört.


(åld so) odugling, stackare, kräk. "Jaaa - han kan sitta däroppe, den jädrans sjåten!" instämde Klas i Ulvamåla.  (En friarefärd ur Moberg 2023)


(dial) penis, enligt Lundblad/Josefsson (2021).


(euf) 1 här beteckning för kvinnans innersta, det som ligger ”djupare” än kroppen. ”Så trängde jag, för att uttrycka det fint, in i hennes själ och beredde mig att njuta av en ljummen, men ändå distraherande könslycka.” (Meurling 1973:2) 2 min själ är ett ordentligt kraftuttryck i Skåne,(nä min själ), något som i andra delar av landet kan verka helt obegripligt. Uppgift från tidningen Vi (12/83) och artikeln ”Det är inte så dj-a lätt att svära...” Hos Bellman (F E nr 78) heter det: ”svor på sin tumme til kropp och til själ,/ På stunden slå Krögarn ihjäl.”  "Ja herre, försäkrade bodbetjänten, och min själ han kommer ut, så länge det finns en droppe i buteljen och en smula i  brödkorgen." (Blanche 1843/1976)

Stroh-Wollin (2008) menar att min själ  ”bör ha ’missbrukats’ i början av 1600-talet ...”  och  ”att det dominerar bland de celesta svordomarna på 1700-talet och att det då haft ett rätt lågt stilvärde”. "Bakgrunden till uttryck som min själ , som förstärker eller understryker det sagda, är —bokstavligt talat— att man sätter sin själ, d.v.s. sin salighet, i pant på något: att det är sant, att man förvisso ska utföra en handling och liknande."  (Lundblad/Josefsson 2021) Enligt SAOB är det bedyrande min själ ett alternativ till minsann.


(åld) ligga för döden, dö. Saxon (1922) har ”själas dödsögonblicket (då själen lämnade kroppen)”. "Just när han sedermera låg på sin sotsäng, kom elden i hans gård, [så] att han måste umbäras och själas under bar himmel." (Linné [1700-t] 2022 s 96)


(åld) självtillfredsställelse, onani.  Danskan har selvbesmittelse med samma betydelse. Laqueur (2004) menar att ordet selfpollution (självbefläckelse) som synonym för masturbation var mycket sällsynt före tidigt 1700-tal. E W Wretlind (1905) säger att ”under detta namn förstås enligt regel väckandet af vällustiga känslor i könsdelarna genom onaturlig mekanisk retning. Själva namnet kommer av att ’man fläckar sig själf eller sina kläder med den framkallade säden’.”

Den danske läkaren Johannes Fabricius-Møller (1885—1968) menar att ordet ”självbefläckelse är mycket illa valt, ty det finns intet befläckande hos denna akt”. Men så vidsynt som denne läkare var det få kollegor som var ännu långt in på 1900-talet. Istället var yttranden i stil med Fredrik Kleveness’ (1906) de som dominerade debatten: ”Nerverna bli nämligen genom dina orena tankar uppretade på ett onaturligt sätt; och då — blott ett steg till! Förföres du af någon eller vågar du af dig själf att under de stygga tankarna reta din kropp om också blott litet, så vet du icke ordet af, förrän du sjunker i själfbefläckelsens kväljande last.”  ”… ännu i sömnen fortfar den olycklige att kämpa mot sin natur, men fåfängt; alltmer lockande, alltmer förledande blifva bilderna i hans dröm, retelsen blir alltmer oemotståndlig; han kan icke stå emot länge, och - själfbefläckelsen är fullbordad.” (Kress 1905)

Laqueur (2004) berättar att det fanns engelska läkare som ansåg självbefläckelse vara en större farsot än smittkoppor. ”Av de män som togs in på sinnessjukhus, mellan 1890—1905, var det 14 procent som fått ’självbefläckelse’ angiven som sjukdomsorsak. De ansågs ha blivit galna av för mycket onanerande. Två procent av kvinnorna på sinnessjukhus var intagna av samma orsak.” (Att beskära kvinnoliv. Ottar 4/97) ”Fram till dess jag var tjugonio hade jag aldrig onanerat, trots att jag frestats att göra det. När jag växte upp fick jag lära mig att onani var ’självbefläckelse’.” (Hite 1977) ”Sjelfbefläckelsen förvandlar en ung man till en utmärglad och förstörd ruin som står lutad antingen mot graven eller dårhuscellen, och den sänker honom i vansinnets mörka och avgrundslika natt.” (Ekman 1887)

"De sorgflorsomhängda, kiststoftsvarta orden last, hemlig ungdomssynd, självbefläckelse, självskänd-ning, sädesförlust, könssvaghet, mannakraftsförlust, ryggmärgsuppmjukning, hjärnmasseförlust, nervkraftsutebbning, pollutionsfara, förståndsomtöckning, sinnessjukdom, handsvett, ringar under ögonen, omgav i rödsvart magi den katafalk, där han själv låg utsträckt som det utsedda offret."  (Lo Johansson 1947)

Den tyske filosofen Immanuel Kant (1724—1804), som var närmast asexuell*, kallade självbefläckelsen för ”det vällustiga skändandet av sig själv, vilket sänker människan under djuren”. Se även under onani.


(euf) begrepp använt av den svenske psykoterapeuten och författaren Poul Bjerre (1876—1964) istället för det enligt honom olämpliga onani. Det var för övrigt Bjerre, som 1911 efter ett besök hos Sigmund Freud i Wien, introducerade psykoanalysen i Sverige.


(euf) onanist, onani.


(sl) runk, onani. Även själveggelse, självförnedring, självförsvagning och självplock.


(dial) själve den ; fan, satan. (Ordbok över Nösslingemålet)


(euf) självtillfredsställelse, onani. Sen också autoerotik och narcissism.


(latin fello; suga) enligt den amerikanske sexualforskaren Alfred Kinsey (1894—1956) försöker en del unga män stimulera sig själva till orgasm genom att suga den egna penisen. Men bara två, tre på tusen klarar av denna form av masturbering som kräver stor smidighet och mycket träning. I början av upphetsningen är det svårt att böja kroppen tillräckligt men när orgasmen närmar sig kan det plötsligt lyckas. Se även fellatio.


(lmo) runk, onani. Att roa sig på egen hand.


se narcissism.


se självbetjäning.


(sl) onanist, en som hellre plågar sig själv än andra. Se även plåga.


(sl) sex på egen hand; onani. ”’Smörgåsbordet’ erbjuder oändliga möjligheter till self-sex: röster att tända på, bilder att onanera till. Här kan män utveckla en slags sexualitet där avvisandet inte existerar. Men self-sex är bara en lösning för stunden, kanske i perioder när man saknar partner, eller när man fått barn.” (Vad vill hon ha? Ottar 2/96)


(euf) runk, onani. Länge ansågs självtillfredsställelse vara närmast en dödssynd och skadlig både fysiskt och psykiskt, men långsamt började en mer naturlig och vetenskaplig syn på fenomenet vinna insteg, och på 1950-talet var det möjligt att, som Johan Wintzell, i boken Sexualkunskap för ungdom (1953), förkunna att ”självtillfredsställelse ej längre var synd och fel”. ”Den på så sätt isolerade och avlägsnade synen hade en säregen intensiv charm som tvang mig till en ögonblicklig självtillfredsställelse.” (Nabokov 1984) Se vidare onani och tillfredställa.


titel på en studie: The Sixth man (1961) om homosexuella i USA, vars författare Jess Stearn menar att ungefär var sjätte man är homosexuell.


(sym) 1 kvinnans könsorgan. ”Den metkrok* du sänkt i min sjö, får mitt sköte att skälva av njutning!” (Chorier 1967) 2 utlösning. "När den heta sjön vällde fram kände han det och spändes öm och hård." (Länsberg 1959)


(sk) pissa så ymnigt att det bildas en sjö (pöl). Uppgift från Ohlmarks (2004).


(sl) Thesleff (1912) om ”gammal, förfallen hora vid västra slussporten (i Stockholm), där sådana hålla till om somrarna vid ’vedmottorna’ och supa”.


(sl) ”som ett samlingsord för svordomar fast lite coolare än att svära”. (slangopedia.se)


(sym) fitthår. Se även gräs.


(sl) prostituerade som specialiserar sig på sjömän. Se även häxa och jungfru.


(sl) enligt slangopedia.se ”annat ord för Henriquatre skägg”.  Henriquatre, efter den skäggstil som den franske kungen Henrik IV (1553—1610) bar.


(sym) samlagsställning där "personen med fitta  ligger på rygg och lyfter sitt vänstra ben över partnerns höft eller lår som ligger [...] Penis/dildo går in i fittan snett underifrån och båda kommer mycket bra åt att stimulera klitoris samtidigt." (Fittskrift 2021 s 184)


(sym) diverse uttryck för samlag. ”Ulla gick och så som capitainskan satt kvar kunde jag ej undgå att gå till segels (se segla) med henne. Detta var salig capitainens ordaform då han gjorde sin sak med henne. Hon lärde mig alla hans termer, brassa segel, fälla pliktankaret, röra på rorkulten, lovera, manoeuvrera m m. Ett var kölhala skutan, då han akterifrån entamerade (inträdde i) henne. För övrigt, då han ej nyttjade sina sjötermer, sade han allt rent ut på svenska såsom grovt folk brukar och hon var därmed ej nogräknad och log hjärtligt, då jag nyttjade hans plumpa språk. Efter hand sökte jag likväl reformera hennes smak däri och anförtrodde henne, att anständighet även under det oanständiga gjorde det hederligare och artigare.” (Hallenstierna (1972/1700-t)

En annan 1700-talsförfattare som gärna använder sjötermer är John Cleland som i sin sedeskildring Fanny Hill (1749) berättar om den unge sjömannen som ”direkt och rättframt går ombord” och då Fanny protesterar när han tänker ta bakvägen utbrister: ”Bah! min kära, i storm duger vilken hamn som helst!”  Så småningom kommer de överens och Fanny talar lyriskt om ”den varma bredsida som så hurtigt skjuts rätt in i henne”. Vid ett annat tillfälle med en annan sjöman heter det: ”... vi hade ju redan avseglat, vinden var god och vi hade full last; och inte heller lät vi det dröja länge förrän vi fullbordat vår färd till Cythere och lossat vår frakt i den gamla hamnen.” Adams (1982) tar upp några latinska och grekiska metaforer inom sjöfarten för mentula*  bl a latinets clavus; rorpinne, rorkult.


(dial) blotta sig. Jämför skælm. (ORB)


fornsvenska skabber gemensamt germanskt ord besläktat med skava och latin scabies av scabo; skrapa, skava, klia. ”Hist.: sedan 1430—50 (Fem Mose böcker).” (SO) 1 kliande hudinfektion som orsakas av skabbkvalster, vilka borrar sig in i huden och lägger ägg. Smittar vanligen genom sexuella kontakter. Vanligt förekommande vid könsorganen samt kring bröstvårtorna och på lår och stjärt. Behandlas med olika skabbmedel som mestadels utgörs av organiska fosforföreningar. 2 (so) homosexuell.


(åld so) snåljåp, slusk. "De äro lortar och skabhalsar." (Magnus Lagerström: Molière, JBPde, L'avare eller den giruge, Sthlm 1731) Uppgift från SAOB.


(sym) arsle, röv. Infestation; angrepp av skadedjur. Se även skabb.


(euf) oanständig*. Från franska scabreux; skrovlig, skabrös till latin scabrosus; skrovlig. Besläktat med skabb*. ”Hist.: sedan 1840.” (NEO) "Den tidiga skämtpressen kopierade lustigheter från internationella publikationer i samma genre, men byggde också vidare på en folklig tradition av skabrösa visor, skämt och berättelser." (Såra tukt och sedlighet, Natur & Kultur 2021 s 70) "Först struntar du i din mors order, eller rättare sagt din drottnings, och bryr dig inte om att du plågar flickan med hopplös och skabrös passion." (Apuleius 2024 s 97)


(dial) gå oanständigt klädd. (ORB)


(dial) oanständig ställning och klädsel, visar för mycket av benen = skälman. Även skålmas; blotta delar av sin kropp och skallma; visa blygsamma leder samt skælmut; visa bara ben. Uppgift från ORB.


(dial) enligt Rietz (1867) ”hafvande, fruktsam”. Han ger exemplet ”hon är skaendes” och anger Skåne som ordets hemvist.


(dial) hård snorkråka. (ORB) Se även under snor.


(dial) även skärv, skärva. Sitsen (sittbrädet) på dass. (ORB)


(sl) i en artikel ”Fina flickor klär sig sexigt” med underrubriken ”Ny undersökning om synen på sex” (Mitt i Botkyrka/Salem 5/12-1995) berättar beteendevetaren Ann Frisell om en flicka som fick dåligt rykte för att hon låg med ”fel” kille. ”En annan kille slog då vad med sina kompisar om att han skulle ’skaffa’ henne, dvs få henne att ligga med honom också.” Skaffa; förse sig med (något) eller befatta sig (med).

Användandet av skaffa med sexanspelning är gammalt. I Bibel 1703 heter det t ex i Dom 11:39: ”Och efter twå månader kom hon igen till sin fader, och han gjorde henne, såsom han låfwat hade: och hon hade intet skaffa haft med någrom man.” Och i kapitlet Guds lag står det i Arnberg m fl (2015) i ett utdrag ur Kristoffers Landslag (1608): Du skall icke ligga när något djur, att du där med orenar dig: Och ingen kvinna skall hava skaffa med något djur, ty det är en styggelse.”


(euf) kopplare, kopplerska*. "Under min tid i Paris med L'archevêque hade jag en gång på avstånd sett madame Du Barry, bodmamsell i en modehandel, den förföriska ungdom som Ludwig XV:s 'skaffare' Lebel fört till den då nära sextioårige monarken." (Brunner 2020 s 214)


(sym) kvinnligt könsorgan. Se även skafferidörr.


(sl) öppen skafferidörr; blottad byst. Skafferi är ett svalt förvaringställe för matvaror. Har idag nästan helt ersatts av kylskåpet, så ett mer passande och modernt uttryck, när det gäller ’de utställda mejeriprodukterna’, borde vara ”öppen kylskåpsdörr”.


1 (euf) penis.  Fornnordiska skapt; handtag och fornsvenska skapt, skaft, skafft; käpp, stake. Även symboliskt  som  i rida på kvastskaft. ”... medan gumman red till Blåkulla på sitt tjocka, knotiga kvastskaft.” (Anderberg, Kärlek 4/1965) ”Själv släpper jag henne för ett ögonblicks vingligt bökande med att försöka dra av mig badbyxorna, som envisas med att fastna på kvastskaftet, som obevekligt pekar snett uppåt.” (Mogens Jacobsen, Sänghästen 1987)  Norsk slang har sette skaft på kosten (kvasten); om knull. ”Det är klart att någon med en kuk, som ett hammarskaft, varit där och öppnat dosan*.” (Ekroth 2012) 2 prostituerad. (Thesleff 1912) SAOB har svensk dialekt skaft; prostituerad samt apskaft; obehaglig människa, och hamskaft; enfaldig människa. 3 skafta upp; knulla.

Min jämtländske sagesman (f 1929) berättar, att han ca 1944 hört en 55-årig kvinna, född i Västerbotten, säga om en skaftlös potatishacka att det var med den som det ofta var ”me gammjänter: dem behöv skaftas opp”. 4 OFVG har skafta ikring; ränna ikring (i betydelsen vara ute och försöka skaffa sexualpartner). 5 (dial) havande, gravid i  ”stog över på skafte” (hon stod över på skaftet), vilket i Säfsnäs (Dl) innebär att kvinnan ifråga blivit med barn. Uppgift från Byrman (1989). 6 (sl) ord för när något gått käpprätt åt helvete.  7 trilla av skaftet; dö. 8 i skånskan finns soskaft skällsord till kvinna.


(sl) rörelsebeskrivande om 1 knulla  som i skaka fitta och skaka lakan samt 2 skaka (av sig, banan); runka, onanera. Med hos Thesleff (1912). Även skaka hand med den arbetslöse. ”Och den får väl inte utsättas för skakningar, antar jag ... så här till exempel (Hon skakar den).” (Harris 1965/1900) ”Det hjälpte inte heller att han skakade hand med sin sak — inget finger i piphålet, ingen knådning vid pungen kunde utträtta något.” (Aretino 2008) 3 skaka hand med fruns bäste vän; pissa. 4 skaka tupphuvudet; ejakulera. 5 skaka loss livmodern; få orgasm. 6 skaka rumpa; knulla. Se rumpa (3). 7 skaka kalsong; lätt göra någon gravid. ”Jag behövde bara skaka kalsongerna över frun, så var hon gravid igen.” (Ekroth 2012)


en stång av trä eller metall varmed en vagn fästs vid selen på vardera sidan om ett dragdjur. Ordet ingår, sedan 1600-talet, i hoppa, löpa över skaklarna, vilket innebär att man gjort något som var opassande eller otillåtet då man lämnat det invanda spåret. Byrman (1989) har ”hon har hoppat över skakeln”; egentligen gjort något opassande men roligt. Här rör det sig om en kvinna som haft en utomäktenskaplig förbindelse som lett till graviditet. ”Jag vet ju, att ni är en ordentlig flicka, och inte hoppar över skaklerna.” (Stilgebauer 1923) ”Nej, mina vänner! Ta ni till fästemö den första ni tycker om, och sätt henne bra till att syssla, så löper hon ej över skaklerna.” (Wallenberg 1781/1960) Se även bortamatch.


(sl) kuk. Se även master.


(dial) Rietz (1867) om avträdeshus i Älvdalen, vilket motsvaras av skal-öjs i Mora. Ordet skal-aus, av skala; skvala och aus; hus, hörde jag användas på 1950-talet vid sommarbesök i Älvdalen.


(åld so) bov, skurk. Ett av de äldsta och mest frekventa skällsorden med hundraåriga anor.  "Där bor bara tjuvar och skalkar och jag önskar dem alla till helvetet," (Arboga 1470 hos Inedahl 2023) Se även skälm.


(euf) 1 om dass- och toalettbesök. ”En eftermiddag när Roland ’skulle till’, gick han för första gången in på den manliga avdelningen och fick se tidningarna.” (Schütt 1992) 2 om samlag. "Om kvällen skulle prästen till efter gammal vana och då frågade frun om det inte var bättre nu, sen hon fått kusan* rättad." (Folksagan i Sverige 2 s 429)


(sl) i uttrycket den skallige hämnaren;  kuken.


(sl) klitoris.  Leksak som det skallrar om. ”Låt mig banka på din låda, lilla vän. Låt mig leka med din skallra, lilla vän ...” (Jong 1975)


(sl) kuk.


 fornsvenska skamber,  isländska skömm; blygsel, förtret, skada, utskämd person.  Av omstritt urspung eventuellt till fornsvenska  skamber; kort. Ursprungligen  ”något förringande”. ”Hist.: sedan slutet av 1200-talet (Westgöta-Lagen).” (SO) Enligt Norsk Etymologisk Ordbok hänger ordet skam samman med att betäcka. Tyskan har Scham och engelskan shame. Swedberg (1720-t) har Skam med förklaringen. ”Här i Västergötland kallas den onde anden (djävulen) Skam.” Skam talar också Agneta Horn om i sin självbiografi (1600-t): När hennes försmådde friare Erik Sparre bjuder upp henne till dans ber hon ”skam gå mädh honom” dvs ber honom gå med djävulen i stället.

Om något förment skamligt som 1 könsorganen. I den betydelsen förekommer ordet både i våra äldsta ordböcker och bibelöversättningar och i gamla medeltidslagar, som i Gotlandslagen eller Gutalagen. Den äldsta handskriften av denna lag är från 1300-talet, men det troliga är att lagen går tillbaka till hednatid. Så här stadgas det om kvinnofrid: ”Tager du qvinna om handleden, böt en half mark, om hon vill kära. Tager du om armbågen, böt åtta örtugar. Tager du om axeln, böt fem örtugar. Tager du om bröstet, böt en öre. Tager du om ankeln, böt en half mark. Tager du mellan knäet och vaden, böt åtta örtugar. Tager du en hand mera (d. ä. längre upp), då är det skamliga gripet, och heter en dåres grepp; der ega inga penningböter rum ...”  Att skamgrepp inte föranleder några böter beror på, att om kvinnan låtit det gå så långt så är hon själv med på det och får stå för konsekvenserna. Se även under pudenda. Anm: 1 Mark = 8 öre = 24 örtugar. "Jag tog tag i hennes metalliska, skimrande hår, tvingade hennes ansikte mot min skam, kände hur den trängde in i hennes mun." (Edenborg 2019)

I norskan förekommer ordet skam i sammansättningar som hör till könsdelarna, t ex skamben; blygdben. Tyskan har Scham om både mannens och kvinnans könsdelar och i en fransk 1500-talsbok om dissektion talas det, i samband med könsorganen, om partie honteuse; skamliga delar, organ. 2 i svordomar och andra kraftuttryck. Swedberg (1720-t) har få jag skam, ett slags svordom. Enligt Hellquist (1918) ”benämning på den onde, men från början med annan betydelse."  ”Då grät Elle och sa: ’Du har sålt mig till själve Skam.” (Schön 2010) "Du lagläsare! Skamma dig att du vill att jag skall gå neder om dig." (Karlsson A & A 2017 s 71) Och från samma källa: "För dessa oförskämda och skamlösa ord dömdes han att plikta med 50 daler silvermynt." (Karlsson A & A 2017 s 76)

Ursprungligen i förbindelser som få skam (t ex 1674), men sedan också i sådana uttryck som skam taa den som honom fölier, det weete nu skam, hvar skam är han wägen tagen? det var då själfva skam”. Ihre (1766) har skam, skammen; hin onde. Idag används skam i frasen ”nu går skam på torra land”. "Att få skam betydde att få förakt och nesa, och också i överförd betydelse att förlora, till exempel ett slagsmål eller ett fältslag." (Inedahl 2023) 3 Swedberg (1720-t) har skam; bakdel och citerar Esaja 20:4: "Alltså skall Konungen i Assyrien drifwa den fångna Egypten, och förderfwa Ethiopien både unga och gamla, nakota och barfötta med blottad skam, Egypten till blygd.” (Bib 1703) 4 samlag. I protokoll från 1600-talets Häxprocesser talas det om hur ”häxorna” har samlag med djävulen ibland specificerat som ”att göra skammen” eller ”att lyfta särken” Se även under häxa.


(lmo) fläck efter onani. Se även fläck (2).


(sym) ” urspr. grepp efter ngns könsdelar ofta med sexuella avsikter men äv. som regelbrott i brottning.”   (NEO) Också enligt samma källa: ”Hist.: sedan 1911”. Det finns en äldre variant skamtag; oanständigt tag, i bruk sedan minst 1700-talet. ”Och så tog han med handen ett rejält gammaldags mjukt skamgrepp på henne...” (Olausson, Kärlek 9/1968) Se även skam.


(dial o so) sexuellt liderlig och kåt kvinna. Se också skam och hynda samt tacka.


(sl) kalsonger man måste återanvända smutsiga för att man inte har några rena att ta till. Se även kallingar och skam.


se under kapsel och blygdkapsel.


(dial) använda sig av oanständigt tal. Därav skamtala sig; tala skamligt och oanständigt.


1 (euf) könssjukdom*. ”Dessutom hade jag vid tre tillfällen fått skamliga sjukdomar.” (Het Semester 1967) 2 skamlig;  (sexuellt) oanständig. ”Hist.: sedan senare hälften av 1400-talet (Svenska Medeltids-Postillor).” (SO) 3  skamligt finger. ”Långfingret har sen gamla tider haft ett dåligt rykte. Romarna kallade det digitus infamis, dvs det skamliga fingret. Att peka mot någon med detta finger räknades som en mycket skymflig gest. Fingret betecknade en fallos i antikens värld.” (Tilander 1989) Se även under fula fingrar. 4 skamligt hus; bordell. "En dag när hennes mor var borta band hon ett linnekäde om huvudet, men tog inget annat ur hemmet och slog följe med en kvinna till Köln — en hon inte litade på; hon var rädd att bli lämnad till ett  'skamligt hus', men så skedde inte utan hon kunde ansluta sig till beginkolonin." (Blomkvist 2019 s 116)  5 skamligt språk; fult, opassande språk. "Precis som på alla andra helgdagar var allt arbete förbjudet och det var viktigt att alla förde ett nyktert och kristligt leverne. Festande, lekande, fylleri och skamligt språkbruk var bannlyst." (Karlsson A & A  2017 s 74-75)


(adj) oblyg, skändlig, obscen. " Vi slet av oss kläderna och frossade, nakna och skamlösa, i Venus nöjen." (Apuleius 2024 s 32) "...du ligger med din fiende i skamlös och omogen lusta! (Apuleius 2024 s 97)


(lmo) kuk. Jämför påle.


se tunga (1)


(åld) av skam och tyg*; redskap, don. Könsorgan. ”Jaja, sade gumman. De har nuförtiden icke hårstråt på skamtyget, förrän de låter ligga när sig. Jag trodde den där var jungfru Maria själv, jag, och var så säker på henne.” (Hallenstierna 1972/ 1700-t)


(euf) i norskans ”antydning til skandale midtskips”; om graviditet. Bergman (2007) pekar på att betydelsen obehagligt utseende, en allmän förargelse finns ”i det svenska förstagångsbelägget i latinsk form från 1600-talet”. Och han citerar: ”Förbiudes alfwarligen att inga Pijgor fördrista sigh att läggia sig uthi Lador om Sommaren med drängiarna, hwar utaf kan förorsakas undertijden ett stort Scandalum”.


1 (sl) nedsättande om kvinna, hora, prostituerad. 2 (åld) under- eller smalben. "Rör på skankarna!" till den som förflyttade sig alltför långsamt. Vanlig uppmaning när jag var barn på 1940-talet och gick och drällde.


(åld) syfilis. "Här får 12 á 14 bönder dröppel och skanker varav tal går i hela staden om Serenii (Biskop Serenius) religion. " (Linné [1700-t] 2022 s 147) Förmodligen avses här syfilissmittan schanker.  Se vidare under könssjukdomar.


(sym) fitta.  Försvarsanordning. ”Men han tyglade med ena handen sin obändige fåle och lät sin katapult* gå i ställning framför min skans, varefter han stack dess huvud i min jungfrugrotta*.” (Chorier 1967)


 fornsvenska skap; könsorgan, samma som isländska skap; beskaffenhet, gestalt. Forndanska  skap och isländska sköp. Söderwall (1895) har skap; manslem och citatet "twa adror som på skapith sittya." (Läke-och Örte-Böcker. Utg af G. E.Klemming 1883—1886)

Bildning til skapa. Ordet används mest om hästar; hästaskap, hästaskak, men även om människor. SO har ”skap; hudveck kring främre delen av penis hos husdjur särsk. häst” och ”hist.: sedan senare hälften av 1300-talet”. (Hästläkedom i En Antecknares Samlingar)”.

Skap återfinns i Magnus Erikssons landslag (1350) angående äktenskapsbrott, som skulle straffas på följande sätt: ”Då skall snara läggas om skap hans och på henne stadens stenar och så skall hon honom omkring staden leda och sedan staden försvärja.” Med andra ord så band man ett rep kring mannens lem i vilket kvinnan ledde honom runt staden, själv skrudad i två stenar som hölls samman med en kätting och lades över hennes axlar. ORB har ”skape; könsorgan hos djur samt skápe; könsorgan hos häst och tjur m fl och skapar; könsorgan manligt, möjligen eget påhitt av en man som förklarade åkomman för syster Signe Olsson med: ’Je ha ont i skapara’.”

Ivar Lo Johansson har i de s k Passionsnovellerna  som börjar med Passion Älskog (1968) och avslutas med Lastbara berättelser (1974) någonstans med ordet skap för kvinnans könsorgan. Min sagesman (f 1945), som tipsat mig om ordet men inte var det återfinns,  minns följande: "Episoden är i alla fall att en man smyger sig på en halvsovandes fjälla som är i sin säng. Han viker försiktigt upp täcket. Ser då hennes skap."


(sl) 1kuken som skapare av nytt liv, glädje, sorg, tårar och skratt. 2 (mild svr) du min skapare; herregud!


(euf o åld) könsorgan, med vars hjälp något blir till. ”Och med det samma förde jag och lyfte upp kläderna framtill med ena handen och knäet med den andra, så att jag som stod nedanför såg hennes skapelseverk i all dess fullkomlighet.” (Hallenstierna 1972/1700-t) Se även verk.


(för sl) håll käften!


fornsvenska  skarn; smuts, träck, ett gemensamt germanskt ord med samma rot som skära; utskilja. "Hist.: sedan förra hälften av 1400-talet (Östnordiska och latinska medeltidsordspråk).” (SO) Ursprungligen ”något utskilt”. I äldre nysvenska var ordet vanligt och användes i en rad sammansättningar, där vi nu har 1 smuts eller skit, t ex skarnfläck, skarnhus och skarnvatten. Numera mest i högtidliga, poetiska och bibliska sammanhang. 2 sköka, hora. Detta enligt SAOB, som också har den kollektiva betydelsen pack, slödder, patrask och om enskilda skurk, avskum, usling, kräk, stackare. "Jag har då friat det lid’liga skarnet,/ Vågat för henne båd’ ryggbast och hull,/ Och slagit de hjeltarna kull.” (Bellman F E nr 35) "Nils hötte åt Borgars broder, som också var i stugan. Han hade sagt att de båda bröderna var skarn (kräk) och skällde Elin för att vara en 'skittäva'." (Karlsson A & A 2017 s 105) Skarn förekom också i sammansättningar som djävulsskarn, människoskarn och hundskarn. Se även täva.


(dial) fans, djävulens öga, ont öga. ”Också fruktar man högeligen ett skarnskt auga må få se garnen och därva doningarna (förgöra redskapen).” (Tilander 1989)


(dial) de skarpa uttrycken; kraftuttrycken. (OFVG)


(dial) fjärta ljudligt. Min jämtländska sagesman (f 1929) säger sig ha hört uttrycket på 1940-talet.


se skorta.


(dial) toalettring. (ORB)


(sl) knull, knulla. Egentligen ympning av buskar.


enligt Frisell (2021) är skata ett nordiskt ord och kommer från ett ord skate; spets syftande på skatans långa stjärt.1 ”ful flicka, kvinna” men också skällsord för en elak, rivig käring. Skatan skrattar som bekant högljutt, tjattrar och skränar. "Några större framsteg gjorde han kanske inte, mer än en flicka hade slutat dansa och gått från banan när Allan bjudit upp. Han tog det inte så hårt, han spann väl inte på de där skatorna heller." (Fogelström 1966) 2 i överförd bemärkelse om homosexuell man. Se även kråka.


(sym) risig fitta. ”Fan så dumt tänkt; det är ju inget litet näste hon har utan en vildvuxen fitta som är som ett skatbo.” (Olausson, Kärlek 6/1966) Se även bo.


(grekiska skatos genitiv av skor; skit, smuts och philia; kärlek, vänskap) kärlek eller dragning till smuts och skit, en form av fetischism* och ännu oftare av machoschism*, som bottnar i en önskan att uppnå största möjliga underkastelse genom en så frånstötande handling som möjligt. Här har psykoanalysen också påpekat att skatofili kan vara ett slags reningsprocess. Enligt den österrikiske psykiatern Richard von Krafft-Ebing (1840—1902) är det fråga om en tvångsföreställning, som dels har med det erotiska, dels med skatologi* att göra.


(grekiska skatos genitiv av skor; skit, smuts och logos; lära) ett samlande namn för litteratur, diktning, dasshumor och liknande sysselsättningar kring avföringsprocesserna. Psykoanalysens grundare Sigmund Freud (1856—1939) lär vid något tillfälle ha sagt att den moderna bildade människan irriteras av allt som påminner om djuret i henne. Istället strävar människan efter att bli så änglalik som möjligt. Änglar behöver t ex aldrig gå på toaletten. För vissa räcker det enbart med en antydan i skatologisk riktning för att man ska känna äckel och ta avstånd från fenomenet. ”Hon tyckte inte alls om de bruna uniformerna — särskilt SA:s var henne motbjudande, och den som är i stånd att något sätta sig in i hennes såväl skatologiska intresse som skatologiska utbildning genom syster Rahel, vet eller anar åtminstone, varför detta bruna var henne ytterst osympatiskt.” (Böll 1971)

Inom bildkonsten finns flera exempel på skatologi bland annat hos Rembrandt (1606—1669). I litteraturen förekommer fenomenet mest i erotiska romaner. Så har t ex den franske poeten och författaren Guillaume Apollinaire (1880—1918) i sin roman Le exploits d’un jeune Don Juan (Den unge Don Juans bragder) skildrat skatologins betydelse under Don Juans barndom och tidiga ungdomsår, en period då den unge pojken inte kände till någon annan form av erotik.


(sl) en balja skatpiss; en mugg kaffe. Från Nilsson (1939).


(euf) 1 fitta. ”Hon lade sig fromt, tyckte ej om att jag litet ögnade på hennes skatt, som snart slukade min.” (Hallenstierna 1972/1700-t) ”Jag lyfter fram den ibland, min metafor från barndomen. Någonstans hade jag fångat upp en historia om en mor som sade till sin dotter: ’Kom ihåg, kära barn, att du sitter på en förmögenhet!’ [...] Jag såg för min inre syn en ung mörklockig kvinna sittande på ett berg av guldpengar. Klädd i de skiraste slöjor och haremsbyxor satt hon med korslagda ben på sin skatt.” (Skatten i Ottar 4/97) ”Som kronan på verket fälldes en rund gummikåpa ut som trycktes mot venusberget: värme och en svag elektrisk ström flödade tvärs genom blygdbenet in i den svullna skattkammaren, rätt på dess sägenomspunna g-punkt*.” (Wahl 2004) ”Skötet lever, fittan jublar, skatten doftar, savar, sinar, blöder.” (Skatten i Ottar 4/97) 2 bröst. ”Där stod en stol vid fönstret åt Norrström och under det att hon där beskådade, satte jag henne i mina knän och klappade henne om livet och avancerade mina klappar litet högre, vilket hon i början starkt motade men tillät mig slutligen värma mina händer på hennes digra skatter.” (Hallenstierna 1972/1700-t) 3 säd, sperma. ”Studera metoden [låsmetoden; metod använd av de gamla kineserna för att hålla tillbaka utlösningen] noggrant i omkring en månads tid och mannens dyrbara skatt (säden, jing) kommer att vara skyddad.” (Kärlekens Tao 1994) Se även kammare och kista.


(sl) knull, knulla. Nöta, gnida mot varandra. Fornsvenska skava. Allmänt germanskt ord t ex tyskans schaben och engelska shave. Troligen besläktat med latin scabere; riva. ”Det är bättre att ligga på rygg för en grosshandlare och få äta på Rydbergs än att skava i Gyllene Sängens utdragssoffa för en sup och en sillstjärt, resonerar hon.” (Kallenberg 1997)


(nyo) ”erotisk kärleksförbindelse med person som man inte nödvändigtvis umgås med annars”.  Ordet röstades inte in i SAO (2013) av Snuskiga Akademienss ledamöter.


(sk) en skvätt diarré som följer på en fjärt. ”Den du, den va gröti å rälig. Där kom nock ett skebla tunt.” (Ohlmarks 2004)


(sym) 1 fallossymbol. Schön (1996) berättar om ”icke verbala hjälpmedel” vid frieri, bl a i en 1800-talsuppteckning från Bodsjö i Jämtland: ”Hade friaren råd och tillgång hade han också rustat sig med en så kallad friarsked av silver och egendomlig form. Skeden skulle vara nedstucken i vänstra bröstfickan på rocken så att skaftet syntes något uppöver fickkanten. Var flickan villig tog hon åt fickan med skeden och frågade vad han hade där. Var hon ovillig låtsades hon icke ge akt på skeden.” Liknande fallossymboler i friarärenden var käppen och kniven. (se do) 2 köra in skeden i pastejen; om rövknull. 3 sked (sk) sket. Som i följande ord(för)växling: "Sked, fröken? Nej, det var bara jag som rapade." (gammal gästgivargårdsvits)


(sym) samlagsställning där båda parter ligger på sidan med böjda ben, den ena tätt bakom den andra — som skedar ligger i en låda. Kallas även 55-ställning. Vid en landsomfattande undersökning på nätet och Lunarstorm initierad av redaktionen för Sexspex (2004) var skeden den minst populära samlagsställningen. Endast 9% av 50 killar och 4 % bland 32 tjejer hade skeden som favoritställning. Se under rida och doggystyle. "Du får inte ligga sked med mig för det betyder att du äger mig." (Kalmér 2022 s 48)


(put) ”prostituerad kvinna som missbrukar crack (kokain)”. (Holmén 1997)


(åld) skällsord*. Swedberg (1720-t) har maledictum: smädelse, förtal. Se även maledicta.


uppkallade efter den amerikanske gynekologen Alexander Skene (1837—1900) och  är grupper av små körtlar i det kvinnliga urinrörets vägg. Anses motsvara blåshalskörteln (prostata*) hos mannen.


(sl) SAO (2013) har "när någon uttrycker sig oskuldsfullt kring sex, men visar sig vara en jävel i sängen".


(nyo) ”när en kvinna tror (gör sken av) att hon skall komma utan att hon gör det.  Detta kan ibland störa processen men också bara vara något som passerar förbi”. (SAO 2013)


(nyo) ”när en person uttrycker sig oskuldsfullt om sex men visar sig vara en jävel i sängen”. (SAO 2013)


(sym) könsorgan. " Varken det eller det faktum att något djävulskt fyrkantigt litet föremål av det ena eller andra slaget, som hade råkat falla från Amelies sybord när det nyss välte, kunde hindra Bernard från att med hörbara stönanden och rop njuta av situationen. Icke olik en romersk centurion styrde han sitt skepp genom stormen." (Gustafsson, L 1986 s 239-40) Erotikens historia (del 2) har skepp som symbol för kvinnans könsorgan.  Se vidare sjötermer.


(sl) kuk.


(dial) skit. Enligt Rietz (1867) använt i Väster- och Östergötland om smuts och lort.  Fornnordiska skitr; träck, och uttryck som skethål; arshål och ur-sketa; häftig diarré som gör den drabbade utsketen, dvs blek och mager. Ett annat numera utdött ord för diarré är sketsjuka. En sketåkare var, enligt samma källa, en som flackade omkring och därmed visade att han var en dålig människa. Skettna var att orena. ”Jag sulle la hälsa på pastorn, men dä får la vära, för jak ä lika sketig om hännera som om föttera.” (Västgöta-Bengtsson 1993) I göteborgskan t ex  är det vanligt med sketbra, sketabra  när något är skitbra.


1 (sl) skithus, toalett.  2 rumpa, arsle.


(dial) äldre uttryck för brännässlor som växte sig stora och kraftiga utanför utedasset och som späda kunde användas till sallad. Se dass.


(dial) potta, nattkärl. Jämför äldre tyska Scheissbutte;  nattkärl, behållare i nattstol*. Bytta = kärl.


(dial) Lars-Gunnar Andersson (2021) har  betydelsen renhållningsarbetare med förklaringen: "Person som hade det föga  avundsvärda arbetet att tömma dasstunnor på utedassen och forsla skiten vidare." Se även Budapest, chokladgubbe och nattman.


(dial) Västgöta-Bengtsson (1993) har ”förargligt, retsamt ord”.


se skitränna.


(sk) hårväxt kring könsorgan och analöppning. ”De sitter som ärter i sketskägget, å ja får inte väck eländet me papir.” (Ohlmarks 2004) Se även skägg.


(dial) skita på sig. Jämför skedblad tunt.


(am sl) asiatisk prostituerad med främst västerländska kunder.


1 (sym) även ärtskida. Fitta i uttrycket sticka svärdet i skidan. ”Gång på gång försökte han få in sitt vapen i skidan, men misslyckades.” (Morton 1983) Se även  svärd och vapen. 2 (sk o vb) skida; skita.


(sk) skitnödig.


(sl) avtryck (skitmärken) i underbyxor efter en blöt fis eller en slarvigt avtorkad rumpa.


(åld) allmänt skällsord till kvinnor. (1700-t)


(sl) knull och ta en skink; knulla.


1 fornsvenska skinka; om rökt skinka. Lågtyska Schinke; lår, skinka (tyska Schinken). ”Hist.: sedan 1709.” (NEO) Grundbetydelsen är lårben, och ordet är urbesläktat med skank. ”Rumpan, häcken och skinkorna ligger i gränstrakterna mellan anständigt och oanständigt, beroende på vem man pratar med. Gamla och fina damer skulle nog sortera fram en annan benämning.” (Vecko-Revyn nr 9/84) ”Han sög henne på skuldran, han bet henne i skuldran tills hon jämrade sig i högan sky, han höll hennes präktiga skinkor i två säkra grepp.” (Anderberg, Kärlek 1/1965) Från Västergötland berättas följande historia: Skink-Olle fick han heta allt sedan den dagen och den stunden då han stal en skinka i granngården. Det var ju väl att han inte tog två, viskade folkhumorn, för då hade han fått ett annat namn. "Du förväntar dig kanske flickor från Gades som lockar med hetsande sånger, och som till gästernas jubel sjunker till golvet med dallrande skinkor." (Juvenalis Elfte satiren s 167) 2 (sl) skink, skinka; knull, knulla. "För någon månad sen (2022) såg jag en 'fransk' kortfilm. Ett par, enligt uppgift ett par vanliga människor, hade samlag inför gående filmkameror. Vid ett tillfälle bad tjejen att älskaren skulle knulla henne mellan skinkorna." (Hallänning f 1945)


(sl) vitsigt om fitta. Se även macka.


(sl) homosexuell, bög*. ”Inga sorgfälligt undangömda tidningsbuntar med oljeinsmorda skinkprinsar i läder, kätting och blankt fyrfärgstryck.” (Persson 2003) Se även prins och ryttare.


(lmo) toalettpapper.


(lmo) extremt stor kuk som tar bakvägen. Se även skinka (1).


(euf) rövhål. ”Ståtligare anus ha ja aldri sett, å morfar fingra nyfiket men respektfullt på den ärrvalkiga skinktunneln.” (Teratologen 1998) Se även tunnel.


lira skinnbanjo
sigge skinnhiss,
ruska skinn
korv.

1 (dial o åld) Rietz (1867) beskriver de olika turerna kring pojkarnas nattbesök hos flickorna. ”Få skinn; erhålla afslag vid (de i norra Sverige brukliga) nattbesöken hos flickorna. Re skinn; säges en flicka göra som till sänglag* mottager en karlperson, som samma natt på annat ställe erhållit afslag. Ge skinn; om flicka som gifver detta afslag.” Jämför nattlöpande. 2 (sl) dra, rulla, hissa skinn, skinna, slita skinn; runka, onanera. Även lira skinnbanjo om samma sak. ”Beror det på att jag runkat för mycket? Fan, det har nog blivit en gång om dan på sistone. Det har känts lika naturligt att rulla skinn som att krysta korvar.” (Skantze 1993) ”Vågar jag så vågar du. Ring mig nu innan pricken blir skinnlös.” (Fib/Aktuellt sexannons juli 2004) Även sigge skinnhiss, runk och åka skinnhiss, ta skinnhissen hem; runka.

Så här heter det om det neurosedynskadade armlösa skinnhuvudet Martin: ”Hans morsa käkade några piller för att slippa spy när hon var med barn. Gissa om hon spydde när hon fick se Martin. Han såg ut som ett djävla CP, men vanligtvis kan ett CP åtminstone runka. Inte ens det kunde Martin. Varken dra en skinnhiss eller torka sig i arslet eller kamma sig. Fast han behövde aldrig kamma sig.” (Ur seriealbumet Skins i DN 14/4-1994)

Från Norrköping rapporterar Björn Persson (19 år) förutom de ovan nämnda orden för runka även ruska skinn och spela eller lira skinnflöjt eller skinnbanjo och sädtrumma. ”När han bombat färdigt, drog han igång en skinnbanjo. Han tänkte sig en kvinna, möjligen Sophie.” (Drougge 1996) ”Hon var en riktig goding och nu ville jag att hon skulle spela åka skinnhiss på mig.” (Ekroth 2012) 3 (sl) skinn, skinnkappa, skinnluva förhuden på penis. ”Manslemmen ångade berövad huvudets skinnluva.” (Apollinaire 1993). 4  (lmo) skinnfri korv har den som är omskuren. Se även korv.

lira skinnbanjo
åka
nattlöpande
dra,
sigge skinnhiss,


(sl) runka, onanera. Se även skinn (2).


(sl) se banjo.


(sl) kuk. ”Åt skogen med den där lilla skinnbiten.” (Holm 1965)   " Oj, den där lilla skinntrasan som kan bli så otroligt uttrycksfull."(Kalmér 2022 s 37) Även skinncigarr, skinnflöjt, skinnhiss, skinnspik, skinntrasa och skinntrombon. Jämför cigarr, trasa och flöjt.


(åld so) kälkborgare, girig hantverkare. "Skamblig {blyg) stod jag en morgon/ uti Uppsala stad/ Sellinger spelte på orgon/ gamble Rudbecken kvad/ Skinnbrackor stora och små stod med stor förundran/ och lydde (lyssnade) här uppå."  Johan Arendt Bellman (1664—1709) vid Karl XI: s kröning 1675.  (Carina Burman  2019)


(lmo) kuk, penis. Se även cigarr (1).


se under flöjt.


(lmo) omskuren kuk. Se även korv.


se under hiss.


(sl) kuk. Se även pinne och pistol.


(sl) 1 testikelpung. Se även under påse. 2  (slappt) kvinnobröst.


(sl) när ett knull orsakat att en kvinna blivit gravid. Också om knull med gravid kvinna.


(sl) kuk. Se även under spik.


(sl) pung. Se också säck.


(sl) kvinnobröst. Se vidare topp, toppar.


(sl) homosexuellt knull.


(sym) i bara skinntröjan; naken.


(sl) kvinnobröst. Se även väska (3).


(dial) sägs den vara som i Västerbotten  plågas av utsot; diarré. (Rietz 1867) Dialektform av skitsjuk?


(so) dra åt helvete.  Slangopedia.se jämför uttrycket med engelskans fuck you*.  Se  vidare under fuck.


(sl) liten hund i koppel.


1 urgamla välkända ord i de germanska språken. I fornnordiskan hette substantivet skitr och verbet skita. Skit  ”hist.: sedan 1596” och skita ”hist.: sedan 1400-talet (Skrå-Ordningar)”. Båda uppgifterna från SO.  Söderwall (1895) har  skita och skythit; cacare*. Engelskan har shit, tyskan Scheiss och scheissen, holländskan schijt, schijten. Samtliga dessa former går tillbaka på ordet skitan; avskilja, avsöndra, till en indoeuropeisk rot skeid; skilja, klyva. Det är således fråga om samma grundbetydelse som i exkrement och skarn. Besläktat med latin scindere; klyva, riva sönder. På längre håll är ordet också besläktat med grekiska skatos.

Under medeltiden användes skit, skita obehindrat, men vid tiden för renässansen får man börja vakta sin tunga och under 1800-talet kom ordet ur bruk, åtminstone i skrift. I artikeln De små ordens storhet (Språktidningen 8/20) berättar Olle Josephson att "August Strindberg och Hjalmar Söderberg är de enda som årtiondena kring 1900 någon enstaka gång vågar skriva skit". Under 1700-talet blev former som sk-t och s--a vanliga och indikerade tabu. Så här uttrycker Bellman det i Fredmans sång nr 54 (1791) ”Huru går det med krediten?/ Strunt, sa Bachus i den sk---n!/ Den är i putten/ Strunt i hela tutten!/ Men vad sägen I?” Om det nu inte var så att strecken i sk---n satts dit efteråt av någon klåfingrig och moralvaktande 1800-talstolkare förstås, vilket var vanligt förekommande. I ett brev från August Strindberg, 26 juli 1905, till Carl Larsson i Sundborn heter det: "Dock, visar det sig att Storsvenskarne äro för lata att söka malm, så må Tysken ta den! (Obs! Punsch-mopsarne i Riksdan vilja hem och dricka punsch, därför s—r dom i Norge!)" (Meidal 2022 s 259)

I amerikanska ordböcker fortsatte man att skriva sh-t och s---, om man inte uteslöt ordet helt, ända fram till 1961, då ordet shit för första gången framträdde ocensurerat i en ordbok. I SAOL debuterade skit, men inte skita, i den tionde upplagan från 1973. Trots att det handlar om naturliga ting, som inte kan förknippas med något skamligt, så har kroppens avfallsprodukter aldrig stått särskilt högt i kurs. Det är därför inget konstigt att skit enbart eller i olika sammansättningar kommit att användas om skräp och strunt i allmänhet, och om obehagliga personer. ”Ordet skit har liksom engelskans shit fått ett antal olika betydelser förutom att beteckna en person man ogillar. Redan 1621 kunde man använda skit om struntprat, inte ett skit har sitt första belägg 1755, år 1795 kunde man bevisligen tala om någon som hela skiten, och 1983 kunde dåvarande finansminister Feldt på sitt anteckningblock skriva: Löntagarfonder är ett jävla skit/ Men nu har vi baxat dom ända hit.” (Ljung 2006) "Ett gammalt talesätt säger: 'Den, han är så snål, så han skriker när han skiter.' Med det menas att den som är riktigt, riktigt snål är ovillig att överhuvudtaget släppa ifrån sig, till och med sin egen skit." (Gustavsson,P 2021 s 153)

Skit- ingår i en rad skällsord som skit, skitapa, skitgubbe, skitstropp, skitstövel. Även som skällsord i samband med namn, t ex skit-Olle. Det kanske mest använda skällsordet är skitstövel och här har Östergren (1919) följande exempel: ”Raglade omkring från bord till bord å sa till var och en: Du ä en s. du är en s. och det gick bra, ända tills han kom till en, som va en s., den vart arg.”

Stolpe (1984) bidrar med en förklaring till ordets ursprung: ”Ett mindre allmänt känt exempel på nedsättande bruk av personnamn har vi i det däremot mer allmänt använda skällsordet skitstövel. Det låter ju inte alls som ett namn, men i själva verket går det tillbaka på tyska Stöffel < Stoffel < Christofer; Stöffel är belagt på 1600-talet.” Och Lindström (2002) fyller på med: ”Det är naturligt att man särbehandlar de kläder som används vid riktigt smutsigt arbete. Bland värmlänningar har jag ofta hört begreppen dretklä’r och dretstövlar (dret = skit). Kanske var även ’skitstövlarna’ ett begrepp innan de kom att användas om ur hedersynpunkt ’sketna’ personer.”

Andra negativt laddade skituttryck är t ex skitskraj, skitprat och skitsnack, som i följande Mailercitat: ”—Du är en skit, sade Whitey, det är just vad du är det, en djävla skit. Han höll tag i skjortan på grabben och sa: —Nå, vad var det du var? —Jag är en skit, sa grabben och var nära att börja lipa. —Jaha, sade Lydon, stava till det. Stava till skit. Grabben stammade: — S-j-i-t. Vilket gnägg det blev, tänkte Gallagher. S-j-i-t. Den dumma killen var så skitskraj att han nog sket i byxorna.” (1982/1948)

Idag är skit ett i stort sett allmänt godkänt ord, utom i avföringssammanhang, något som följande klotter väl illustrerar: ”Jag kom gående på en skitdålig landsväg en skitfin morgon. Solen sken skithärligt och mot mig kom en skitskön tjej iklädd en skittuff och skitliten miniskit, förlåt miniskirt. Vi stannade och började prata skit. Jag berättade en skitbra historia som jag tyckte var skitfestlig, men hon tyckte den var skitfräck och gick därifrån skitförbannad. Jag tyckte hon var en skitviktig liten skit och skitledsen satte jag mig ner vid vägkanten för att — bajsa.”  Kanske har den okände klottraren inspirerats av följande australiensiska nonsensvers  citerad i  Wayland Youngs  Eros Denied (1964): "I was walking along on this fucking fine morning, fucking sun shining away, little country fucking lane, and I meets up with this fucking girl. Fucking lovely she was, so we gets into fucking conversation and I take her over a fucking gate into a fucking field and we had sexual intercourse."

Att det är en viss skillnad mellan skit, skita i avföringsammanhang och i överförd betydelse om t ex något värdelöst eller motbjudande, understryks bl a i den 1986 utkomna Svensk Ordbok där avföringsskiten betecknas som ”starkt vardaglig” medan överföringsditon ”bara” betecknas med ”vardaglig”. Ja, "överföringsskiten” kan t o m beteckna något positivt som t ex skitbra och skitsnygg.

I engelskan är shit en rätt grov svordom som man inte bör slänga omkring sig hur som helst. Men mest är det skit med skit. En stockholmskvinna förfasar sig över svenska språkets utarmning: ”Det vimlar av låneord och struntförnäma och tillkrånglade uttryck. Det förfärliga ordet skit stöter man ofta på i både rubriker och texter.” (DN 24/1-1982)

Och nog förekommer skit i snart sagt alla sammanhang. Bengt Sigurd (1983) presenterar en prefixens tio-i-topplista och där ingår vårt ord bland de fem vanligaste prefixen som, enligt Sigurd, är jätte-, super-, ur-, döds- och skit. 2 (sl)  klämma, släppa en skit; om fjärt och det som kommer efter. I Finland dålskit, dånskit även dånfjärt, om ljudlig fjärt. Torrskit (fisv) om fjärt i Österbotten. 3 (sl) analt knull i packa skit, som  Thorén (1996) menar är ett 1990-talsuttryck. 4 skit används ibland som svärord men som kraftuttryck har det inte mycket kraft kvar i sig, då det används så ofta utan att betyda något annat än jätte- t ex i skithäftig, skitsnygg. Ljung (1984) ger det talande exemplet: ”Skit jag trampade i bajset!” Andra skitkraftuttryck är skit mig i munnen! och skit på dig!  "Jag skiter i ära rykte och namn/ Jag skiter i kvinnornas ljuva famn och deras varma sänger./ Jag skiter i varmt, jag skiter i kallt,/ Jag tror fan jag skiter i allt./ Och skulle jag skita pengar och guld,/ Så skulle jag betala all min skuld, / Sluta arbeta och slita,/ Och bara sitta här och skita."  (Dikten har tillskrivits Gustav Fröding (1860—1911) men är mer sannolikt  ett dassklotter och förekommer i  flera versioner.)

Ulf Teleman berättar i tidningen Vi (12/83) om hur skit i hans barndoms Småland var lika fult som fan och helvete. Men, fortsätter han, ”när jag kom till Skåne upptäckte jag att där räknas det knappt som någon svordom alls”. I förortsslang finns uttrycket skiter björnen i skogen med betydelsen javisst, ja, självklart. På Åland finns gå på skit för något som går åt helvete. Där finns också  skit å piss å gröna ärter förstärkande för skit. Ett vanligt uttryck är det skiter sig; det går åt skogen. 5  skita baklänges; spy. 6 klämma en skit; skita, fisa. 7 köra, åka på en skit; ha en könssjukdom. 8 skita knäck i spiraler; "vara  fruktansvärt rädd". (Dahlman 2012)   9 i uttrycket skita sig; gå fel, gå åt skogen, gå åt helvete. "Det sket sig sa den som sket på sig." Samtliga uttryck från 5-9 är hämtade från slangens värld.


(sl) enligt slangopedia.se rör det sig om avföring som är hård som knäck förorsakad av för mycket kaffedrickande.


1 (sl) avträde, dass. Enligt Bergman (1934) är skitan skolslang i Umeå och Härnösand, medan skitis är gångbart i Uppsala. Ett vanligt uttryck i sammanhanget är ”gå på skitan”. 2 skitan, skitarn (sl) ändtarmen och dess mynning. 3 bakdelen, röven som i sticka staken i skitan; om rövknull. ”Kom då, sötnos, älsklingen min, kom och ta mej i skitan!” (Görling 1962) ”Men hon vill ju för fan bara bli påsatt i skitan! skrek Calle.” (Drougge 1997/2003)


(åld so) ordet betecknar dels en person som skiter och fiser men används också som skällsord och betyder då usling, ynkrygg och klåpare. "Gjorde jag rätt så skulle jag slå dig, din gamle skitare!" /Karlsson A & A 2017 s 92)


(sl) röv, arsle. Se även box.


(åld) under en stadsvandring i Stockholm på temat ’snusk’ berättar byggnadsantikvarie Eva Larsson bl a om Dihlströmska arbetsinrättningen på Fiskargatan: ”Där hamnade folk som straffarbete, eller de som var för fattiga och inte kunde försörja sig. Därifrån plockades skitbärarkäringarna, ofta alkoholiserade kvinnor med halvdåligt rykte. Man kan förstå att de nog tog sig en sup extra när de skulle bära de där skittunnorna.”  "Rännilen, den bäck som rann där Birger Jarlsgatan går idag. Den kom uppifrån Träsket, en sjö som låg vid Jarlaplan och som senare fylldes med latrin* av en yrkeskategori kallad 'skitbärarkärrringar' för att slutligen försvinna helt. (Växternas Stockholm  SvD Kiultur 18 nov 2020) Se också chokladgubbe och käring.


(dial) ordet förklaras i följande citat ur Folksagan i Sverige (3 s 576): "Så råkade hon ut för en skitdy, en smutspöl. För att hon inte skulle smutsa ned sina guldskor, så tog hon och la brödkakorna i dyn och steg på dem." Se även dy.


(lmo) högt skitfall och lågt skitfall;  om långbenta respektive kortbenta personer. Även om höjden under bänken på utedass. Jämför dyngfall.


(sl) sägs den bli som lider av förstoppning.*


(sl) 1 dasstömmare. "Små parvlar som gå i snödrivor och storm till skolan, medan brandvakten ännu sover på en avvisare och skitgubbarne bära tunnor på stång...! (Meidal 2022 s 54) Jämför Budapest och chokladgubbe. 2 allmänt skällsord till män. Se även gubbe.


(åld) dass, toalett. Ett gammalt, medeltida, ännu gångbart fast mindre passande namn, både för inom- och utomhusbruk. ”Hist.: sedan 1681.” (SO)  I min barndom på 1940-talet var att "gå på skithuse(t)"  detsamma som att besöka utedasset.  Se även under hus.


(sl) riktigt usel housemusik.


(sl) ändtarmen och dess mynning. "Brön och fittor och ben och läppar och munnar och tungor och skithål! Hur ska jag kunna avstå från det som jag aldrig ens har haft, i utbytge mot en flicka som, hur ljuvlig och eggande hon en gång må ha varit, ohjälpligen kommer att bli lika vardaglig och välkänd för mig som en limpa?" (Roth 1969) Se även hål.


(sl) 1 skit i det. 2 kort för skitig. Som i  klottret: "Världen är skiti! Leve graffiti! (1980).


(sl) smutsiga kalsonger. Se även under intima plagg.


(sl) 1 avträde, dass. Se även skitan. 2 skitis som enligt Öresunds Översättningsbyrå (danska-svenska.se) är chattspråk för skit.


(sl) rövhål*, brunöga*, enligt slangopedia.se.


(dial) enligt Lundblad/Josefsson (2021) "intorkad avföring kring baken". Se även konkelbär.


(sl) arsle, röv. Se även låda.


se bajsmacka.


se nödig.


1 (dial) pik, gliring. (OFVG) 2 (sl) fult ord, ett ord som det stinker om.


(sl) om homosexuell man som håller till i skitan*.


(lmo) nedvärderande nonsensord för kuk, något som understryks av skit- och pruttinslagen. ”Det var jag som gav honom idén att sätta sin lusiga skitpruttimuta mellan benen på morsan.” (Salten 1983)


(fno) träck*. Jämför under sket.


(sl) en rejäl hög med skit. Jämför ruka.


(dial) enligt  jämtlänning (f 1929) ”rännskita i Jämtland”. Han säger sig ”ha uppfattat det som att den lösa skiten rinner av, inte som att man får ränna på skithuset”. Jämför ränn, ränna.


(sl) när någon tar en selfie medan hen sitter och skiter.


(sl) struntprat. Se även bullshit.


(sk) soptipp. ”När jag bodde i Lund åren kring 1970, uttalade traktens folk benämningen på den gamla sophögen, som numera så fint kallas ’Sankt Hans backar’, som ’skitspiss’ (alltså skitspets), dvs med kort i.” (Roger Hansson,  Järfälla)


(sym) rumpa, anus. ”Ja kom int ur greppet å blev int nämnvärt förvånad när den stötte snuten me en stygg svordom körde in batongen i min skitstrut.” (Teratologen 1998) Jämför strut.


se skit (1).


(sk) skitigt, skitiga. Därav skitta-sissa; (kvinnlig) lortgris och skitthung allmänt om skitig, smutsig person.


(sk) djävulen, fan. Enligt Ohlmarks (2004) ”mest i uttrycket: Pass di, så du inte kommer på Skittepärs rulla (på fans lista, blir efter, mister alla chanser, kommer på överblivna kartan).”


(dial) "nödig till avföring". (ORB)


(dial o so) kvinna som är smutsig av sig. (OFVG)


(sl) person som förtär skit. Se även koprofag, koprofagi.


(åld) förklaras med membrum (lem) meretricis (sköko) hos Swedberg (1720-t) och med följande bibelcitat: ”Weten I icke, att edra kroppar äro Kristi lemmar? Skall jag nu taga Kristi lemmar och göra dem till en skökas lemmar? Bort det! (1 Kor 6:15, Bib 1703)


(åld) syndigt leverne. Swedberg (1720-t) har med ordet och även skiörachtigt och skiörachtighet.  ”... och att, wid min återkomst, min Gud förödmjukar mig med afseende på eder och jag måste sörja öfwer många, som förut hafwa syndat och icke bättrat sig, för den orenhet och skörlefnad och liderlighet, som de hafwa bedrifwit.” (Bib 1703, 2 Kor 12:21) Se också skörlevnad.


(dial) hos Ihre (1766) i Jämtland för durchlopp; diarré*. Jämför skjötu.


(dial) skithuset, avträdet*. (ORB)


(dial) brunstig om ko. (ORB)


fornsvenska skiuta. Germanskt ord och samma ord som engelska shoot.  Här ett slangord som anspelar dels på laddningen; sperman, dels på själva knullrörelsen. Skjuta skarpt; knull utan skydd, skjuta löst; om impotent och skjuta av (ett skott); få utlösning, orgasm. Även  skjuta in sig; flörta. ”Och när vi var färdiga drog jag den ut/ och tackade hjärtligt för fika och skjut,/ och hon sa tack själv och välkommen igen!/ Men då kostar nöjet dej femtio spänn.” (Uvén 1967) ”De gjorde litet pliktskyldigast förspel för formens skull, körde in den i mig och pumpade som galningar i tjugo-trettio sekunder, sköt satsen i mig och nedlät sig möjligen till att ’klara av’ mig med ett finger innan de vände sig om och lät mig sova på den blöta fläcken*.” (Hite1977)  "Jag ser änglarna. Skjut längre in, skjut nu. Ah... Ah!... Gode...Helige Franciskus!” (Cavefors: Erotik i Konsten från 1700-talsklassikern Thérèse philosophe i Subaltern 3/2006.) ”Jag tycker om att gå omkring naken i huset eller i trädgården med en styv kuk. Det är så skönt när vinden smeker den. Ibland stannar jag och skjuter rakt ner i gräset.” (Sjuttioårig man i Hite 1982) Också  skjuta katten; fjärta och skjuta snabelkeso, skjuta ut; ejakulera samt skjut, fint skjut; om kvinnligt sexobjekt.


(dial) sladderkäring, lösaktig kvinna. (OFVG)


(dial) ha diarré*. (OFVG)


(dial) diarré (ORB).


1 (sl) lämna (ställa) in skorna, hoppa ur skorna; avlida, dö. 2 (euf) gå och byta skor; gå på dass. 3 som redskap för botande. Schön (2004) berättar om den unge man som i Östergötland gick till en klok gumma för att få hjälp med att bli av med sin kärlek till en piga som inte ville veta av honom. ”Å vet han hur ho gjorde? Jo, ho to å sej vänstre skona å pissa i å lät drängen dricka ur’et. De skulle vara så hälsosamt mot olöckli kärlek, mente ho. Å de hjälpte också, så han brydde sej aldri öm å si åt piga mer. Men tvi vale så otäckt, å dricka käringpiss!” Se även under kärleksmagi och under stövlar. 4 att attraheras sexuellt av skor eller andra fotbeklädnader. Se vidare under fetisch.


förstärkningsord i svordomar. Från lågtyska skock; mängd, hop och mestadels med innebörden sextio. Hellquist (1918) har funnit ordet någonstans hos Bellman: åh, för attan* tusan skockar.


1 (dial o sbst) lösaktig kvinna. (OFVG)  2 (dial o vb) skockra; gnägga av brunst (om hingst), ränna efter karlar.


(sl med dial urspr) Thesleff (1912) har ”prostituerad”. Jämför skofta (dial); enligt Rietz (1867) ”fruntimmer som lättsinnigt löper omkring: lättsinnig qvinna” samt skoffsa (dial); liderlig kvinna, slampa.  Skofta (vb); skutta, springa hit och dit, en avledning av skåpa; skutta.


1 (euf och svr) dra åt skogen, man önskar sin ovän eller fiende så långt bort som möjligt. Ljung (1984) menar att ”ordet skogen har inte längre någon egen betydelse här, något som också framgår av att vi kan byta ut det mot ord som det normalt inte har något att göra med, som helvete, dit pepparn växer”. 2 ”hon har tagit på skogen” (Tensta i Uppl), enligt uppgift från man (1960) ”gravid, grövre språk 1890—1900”. Detta enligt Byrman (1989). 3 skog, snårskog, ungskog, urskog, enligt signaturen H A (manlig pensionär) i Gävle ”hårväxt på fittan”. ”Jag lade mig på knä över henne och smekte hennes lår medan jag med tungan sökte hennes hårda vallmo därinne i den mjuka ungskogen.” (Martin, Kärlek 1/1965) ”Hennes rödsprakande urskogssköte genomdrogs av en mäktig flodfåra.” (Schütt, Kärlek 7/1967) ”Min tunga bröt in i hennes ljusa skog och öppnade klyftan där syran brann, magens dyningar dånade över mig, hon rös och slog händerna om min nacke.” (Sundberg Kärlek 3/1965) 4 (sl) dra till grönare skogar; dö.


(dial) förbaskade skog (lindrig svordom). (OFVG)


(lmo) anspelar på knull utomhus företrädesvis då i skogen. Se även bryn, bryna.


(euf) könshår.  Liten skog, dunge. ”— En så rik och skön skogslund, som frun har, har jag aldrig sett. — Må tro det. Jag tänkte att alla var likadana. — Visst icke. Somliga äro så fattiga att man måste leta efter stråna.” (Hallenstierna 1972/1700-t) Jämför lund.


(sl) fattigmansrunk. Till skillnad från lyxrunk* där man använder kondom så använder skogsrunkaren en socka vid onanin. Enligt folkmun.se ”ger det en mer stickig och skogslik känsla”.


(sl) knulla. "Han: Ska vi skoja till det? Hon: Skojar du! "


(sl) fitta.  Se även grotta, håla och låda.


(sl) 1 fitta. 2 kuk; att ha skoj med eller bli skojad (lurad) av.


(sl) slampig brud i skolmiljö. Se också madrass.


(sl) hälsa på en skolkamrat; pissa. Se även kamrat.


(sl) knullgummi. Mamsell äldre beteckning för ogift kvinna. Från franskans mademoiselle.


(grekiska skopeo; se och philia; kärlek, dragning till och lagneia; lust) sexuell variant där skoptofilen tvångsmässigt har behov av att betrakta andra människors sexuella handlingar för att bli upphetsad och få orgasm. Till skillnad från voyeurens* betraktare så har skoptofilen samtyckt till tittandet. Enligt SO är ordet skoptofili  ”hist.: sedan 1934”. ”Nej, du behöver inte vara rädd — jag är inte svartsjuk. Tvärtom. Nej inte skoptofil — vad du är dum.” (Maria Emanuelson. Kärlek 4/1965) Lars Ullerstam (1961) beskriver pornografikonsumenter som en egen minoritet som han kallar ’skoptofiler’ och menar att: ”De skoptofiler som är beroende av grova stimuli har inte stora möjligheter att tillfredsställa sin drift i dagens Sverige, där åklagare och pornografilagar ödelägger deras sexliv.” Jämför voyeurism och mixoskopi.


(ryska skopets; kastrat) rysk sekt, grundad av bonden Kondratij Selivanov (d 1832), vars medlemmar stympade sig själva för att döda könsdriften. Männen brände bort testiklarna med glödande järn eller skar av dem med kniv om de inte snörde åt dem tills det uppstod kallbrand. Några gick så långt att de även tog bort själva lemmen. Kvinnornas bröst avlägsnades genom bränning eller operation. Detta gjorde man då man ansåg att den ursprungliga syndfria människan var skapad utan könsorgan. Könen uppstod som följd av syndafallet. Sekten, som hade en viss utbredning i södra Ryssland, Rumänien och Turkiet, förekom i något modifierad form ännu en bit in på 1900-talet men är numera förbjuden.


(åld) (gammal kuk). Kanske från skorv; gammal, förfallen båt, idag också om cykel eller bil. Möjligen i betydelsen skorv; en sorts sjuklig förändring i huden. Kuken ifråga kan ha varit skorvig. ”Tiggaregubben lyfter på skorfvelufvan sin, ’lyster skön jungfrun skåda hvita skorfven min’./ Er gelike han var ej kommen förr än nu.” (Byrman/Olofsson 2011) Jämför luva.


(dial) Rietz (1867) om ”liderligt fruntimmer, sköka” i Skåne. Skor-nakke eller skör-nakke  betyder egentligen skorvig nacke och är ett skällsord, samma som skorva; ful, osnygg och sluskig flicka.


(sym) (torr) fitta.


(sl) kuk.


(sym) 1 fitta. 2 sota skorsten; knulla. 3 Hertha (4/83) har ”hon ska välta skorstenen; hon är gravid”, med kommentaren ”ett korn av humor”. Också Byrman (1989) har med uttrycket och hennes uppgiftslämnerska (f 1889) kommenterar: ”på skämt, syftande på tiden precis före förlossningen”. Jämför bagarugn, kakelugn, ugn. 4 kuk. ”Inför mina ögon kastade hon sig över den, satte sitt hus på hans skorsten, lät honom nita två spikar i ett hammarslag och baka två kakor i samma ugnsvärme.” (Aretino 2008)


(dial) enligt  Rietz (1867) i Skåne om ”lättsinnigt, liderligt fruntimmer”. Troligen från latinets scortum; slinka, sköka. (se do)


(åld so) skoputsare ett yrke som aldrig haft någon högre status. Det var bara de allra fattigaste som ägnade sig åt skostrykaryrket. "Johan Larsson tittade på änkan och sa: du får allt tänka på hur du uppför dig nu när du är en del av vår släkt. Änkan drog ihop ögonbrynen. Hon släppte allt hon hade för händer och reste sig upp. Din släkt, sa hon med eftertryck, är inget annat än pack. Inte en enda av er är värd att ens stryka mina skor. Sedan gick hon och smällde igen dörren." (Ekenäs 1667 hos Inedahl 2023)


(sl) förförare, kåtbock.


(sl) 1 fyra (lägga) av ett skott; få utlösning, orgasm. ”Och du fick skott i fittan, fick du, och därbak. Och nya himlar öppnades för dig.” (Jönsson, Kärlek 1/1965) ”En helt annan sak är den vanföreställning, som man så ofta hör, att det bara finns så och så många skott i bössan — sen är det slut. Alltså att män bara kan få ett visst antal utlösningar under ett helt liv och att man därför kan råka få slut på ammunitionen.” (Hegeler 1968) ”När skottet går (orgasmen) känns det som om en flock vaktlar flyger ut ur ändan.” (Hite 1982) ”Och eftersom jag på så lång tid inte haft någon kuk i munnen eller någon annanstans, hade min lust att bli träffad av ett pilskott som gick på djupet vaknat i mig.” (Salten 2009) Jämför norsk slang skottsäker om ofruktsam kvinna. I porrfilmkretsar talar man om money shots* när mannen sprutar sin sats i kvinnans ansikte. 2 Även om knull i största allmänhet. ”Gör det och det så får du ett skott i månaden. Men gör du si blir det ingenting på ett halvår.” (von Zweigbergk 1993) ”När vi kommer till skott, så sker det med bravur, vill jag mena.” (Drougge 2003)

Vidare skott i råttan, muffen och skott i äggalådan (sk); knull. Se även  äggalåda. ”Nu ska du få dig ett saftigt skott i råttan! morrade han medan jag spann som den katthona jag i mitt rätta element var.” (Drougge 2001) Också rumpskott. ”Hon skulle nog inte haft något emot att bangas på med ett rungande rumpskott.” (Drougge 1998/ 2003) Jämför skjut. 3 skjuta lösa skott om steril* man.


(sl) 1 skottas över; dö. 2 det är inte skottat ända fram; om dum inskränkt person.


(dial) betydelsen framgår av följande: " Mannen gick —till skillnad från kvinnan — alltid fri från ansvar för utomäktenskapliga barn." (OFVG) Jämför under skott.


(sym) fitta. ”Hon hann förvandla sig till skottglugg i tid och skrek vilt, då kanonen for ut och in i den och sköt skott på skott.” (Meurling 1973:1) Se även glugg och hål.