Man kan förbanna och förolämpa någon med hjälp av fingergester, av vilka många är kända sedan antiken. En mycket gammal gest är det uppåtriktade långfingret. Det symboliserar en ståkuk. Om en man saluterar en kvinna på det sättet är det en inbjudan till samlag. Men om gesten används män emellan så innebär den förakt. Den amerikanske tennisspelaren Jimmy Connors (f 1952) pekade ofta finger mot domaren när han var missnöjd med ett domslut. Stolpe (1984) översätter den föraktfulla gesten med tyskans ”fick mich im Arsch”; knulla mig i arslet (se arsle). Gesten var vanlig i antikens Rom och Grekland och är fortfarande gångbar på dessa platser. Stolpe rekommenderar inte att den används på en gata i Aten eller i en italiensk småstad. Och på Sicilien ”har denna gest den stora förtjänsten att hålla arbetslösheten nere bland öns dödgrävare”, menar Stolpe.

I Grekland används bl a knytnävs- och fingerfallosen för att uttrycka avsky för någon. Den senare utförs genom att man böjer långfingret nedåt samtidigt som handen förs upp och ner. Man kan också ”fladdra” med långfingret under rörelsen, medan man ser den man vill förolämpa stint i ögonen. Fingerfallosens historia är lång och gesten är känd minst sedan Sokrates dagar (470—399 f Kr). ”Greken som var först hette Diogenes [död troligen 323 f Kr] var filosof och bodde enligt skrifterna i en tunna. Gesten var riktad mot den atenska politikern Demosthenos som han av någon anledning ogillade. Diogenes sträckte upp sitt långfinger runt 300 före Kristus. Betydelsen ska ha varit en anspelning på att personen som fingret riktades mot tar emot analsex. Sokrates ansåg, enligt uppgift, att gesten var lite fjantig, men trots detta levde den vidare in i romarriket.” (Lundgren Fuck You Ottar 3/2012)

Från svensk horisont läser vi i ett dokument på Landsarkivet från 1933 om ”magiska gester, tecken, tal och färger” hur man genom att sträcka fram långfingret skyddade sig mot trolldom. Tanken var att man med gesten skulle jaga bort demonerna, vilka tänktes uppfatta tilltaget som pinsamt och ge sig av.

Också knytnävsfallosen har gamla anor. Redan Ovidius (43 f kr—17 e Kr) kunde konsten att föra in tummen mellan pek- och långfingret (mano fico) och peka med den knutna handen mot den han ville förolämpa. Knytnävsfallosen är fortfarande mycket vanlig i Grekland och även i Italien, Frankrike och Ryssland. Om man i Bayern i Tyskland sticker fram handen med tummen och pekfingret formade till en ring betyder det ”kyss mig i arslet”. Enligt en artikel i DN (19/11-1983) kostar det tretusen mark i böter för en bilist som med denna gest förolämpar en polis eller medtrafikant. Enligt Maledicta (13/1997-2004) kostar motsvarande gest idag 675—750 Euro och från samma källa meddelas att den som ”ger fingret” (tyska Stinkefinger) åt en polisman får böta upp till 4 000 Euro, beroende på polismannens rang.

Hertoft (1989) berättar att handens tredje finger, långfingret, ofta symboliserar manslemmen i olika sammanhang. Vidare ingick tredje fingret som signal mellan sodomiter*.  Vänster hand och i synnerhet dess tredje finger används i vissa kulturer till att torka sig i rumpan efter avföring. Om man formar fingrarna till ett ”o” betyder det bra eller ok i Sverige och USA men du är en nolla i Frankrike. Och i Afrika symboliserar o-tecknet kvinnans könsorgan.

Ytterligare en provkarta på fula förolämpande gester får man i boken med samma namn sammanställd av Romano Lefevre och Daniel Castro. Där finns också en rik provkarta på sexuellt kopplade gester som t ex när man slår ena handens knutna näve i den andra handflatan vilket betyder ”Ska vi ha sex? Samma fråga ställs när någon lägger handens pek- och långfinger på varsin sida om näsan, ”där fingrarna representerar kvinnans delar och näsan mannens.” Den kanske råaste och mest uppenbara gesten i sammanhanget är när ena handens långfinger förs in i den andra löst knutna handen. Samtliga uppgifter från Fula gester (2011). Se även under finger.


(materialet hämtat från David Kornhalls bok Sydsvenska fisknamn, 1968.) Där berättas att marulken kallas Djävulsfisk i skånska Borstahusen, medan simpa benämns Sjödjävul i Kivik och att ”namn som dessa används vid snart sagt alla Europas kuster om mörkfärgade fula eller skräckinjagande fiskar”.

Vidare konstaterar Kornhall att ”om fiskar med flat eller tilltryckt kroppsform används särskilt i nv Skåne ett pejorativt lock någon gång enkelt — men framförallt i sammansättningar med förleder som betyder vulva”. Och han ger exemplen: ”Fitt(e)lock ’liten flatfisk’ (Båstad), kus(e)lock ’liten rocka’ (Arild), muslock ’liten rocka’ (Mölle).”

Med utgångspunkt i att taska ’väska, ficka’ också kan betyda ’vulva’ menar Kornhall att ”om nu ett ord som tasklock ’ficklock’ kommit att användas metaforiskt om flata fiskar som man inte sätter värde på, kan denna i sig själv pejorativa benämning ha associerats med taska, vulva, varefter fältet legat fritt för nybildningen såsom fittlock etc”. Namnet sjöfitta på bergvar i Båstad kommer sig troligen av att ”fisken har ett ludet, nästan hårigt utseende”. I Torekov används sjöfitta som namn på havsanemonen (sjörosen, aktinien), som i Skåne även kallas märrkusa eller, med en annan lättförståelig liknelse, stutröv varav bohusländska struderöv tydligen är en urspårad form.

Som en parallell till sjöfitta kan man ur vissa synpunkter uppfatta danska, norsk och, färöiska hav-taske,-a; ’marulk’. Marulken är ful och illa sedd och en affektladdad, pejorativ benämning är på sin plats. Fiskens väldiga mun och liksom fransiga läppar skulle kunnat framkalla ett havtaske med obscen syftning.

Ålkus(s)a, kus(s)a ’tånglake, lake’, menar Kornhall, innehåller ”sydsv kusas, kussa, da kusse ’vulva’ och är en obscen variant av namntypen ålmoder, ålkäring”. Ålkusa ”hist.: sedan 1746.” (SO)

Allmänt kallas den som sysslar med oegentligheter av olika slag eller som uppträder skumt och misstänksamt för en ful fisk.


(lmo) öknamn på  Hasse & Tages revy Gula Hund (1964) som innehöll en del "vågade" nummer bl a  ett där Gösta Ekman lider av Tourettes syndrome (se under TS) och inte kan sluta säga 'pitt'. "Numret avslutas med att de tre på scenen (Gösta Ekman, Birgitta Andersson och Tage Danielsson) kväll efter kväll lurar med sig hela publiken i ett rungande 'PITT'.  Resultatet blir att några  reser sig och går i vredesmod, andra rodnar och ingen är oberörd.


 I SvD (19/11 2011) under rubriken ”Ta nytt namn kan bli lättare” heter det bl a: ”Det kan bli lättare att byta namn — både dubbla efternamn med bindestreck och fler nya namn kan bli tillåtna, enligt den kommitté som just nu ser över den utskällda lagen.” Lars Tegenfeldt på Skatteverket, som framförallt hanterar förnamn, påpekar dock att denna nyvunna frihet har sina givna begränsningar. ”Vår tolkning är att vi i princip godtar allt utom könsord och svordomar. Jag brukar säga att gränsen går vid det en sköterska inte vågar ropa ut i väntrummet.”

I Språktidningen (1/2019) står under rubriken Nytt om namn att "I Sverige har 39 män förnamnet Tolle. Men en pojke i Alingsås blir inte den 40:e. Föräldrarna fick nämllgen avslag hos Skatteverket."  Enligt myndigheten ansågs namnet  olämpligt därför att: "Ordet Tolle är ett etablerat och allmänt känt skånskt dialektalt ord som betyder en klump eller korv med avföring." Denna betydelse kände föräldrarna inte till. Istället ville de med namnet Tolle hedra moderns farfar som kallades så. Efter att de fått avslag i domstol  godkändes slutligen Thole, med samma uttal som Tolle.  Skatteverket  gillar inte heller förnamn som kan förknippas med satan. En man i Norrtälje har fått avslag på Wasp  som ett extra förnamn. Skatteverket motiverar avslaget med att  det  visserligen  betyder geting på engelska "men det kan även vara en förkortning för bland annat 'White Anglo Saxon Protestant' och 'We Are Satan's People'."

”När Gerhard Burman 1684 gjorde sin karta över Skåne, drog han sig inte för att förteckna de ’fula’ namnen på tre intill varandra liggande gårdar mellan Vanstad och Ramsåsa.” Så lyder bildtexten till Burmans skånska karta, som illustrerar Bo Bergmans Ord och Uttryck (SDS 11/3-1980). Orden det gäller är Röfven, Kuken och Kuusen, det sistnämnda troligen av kusa; fitta.” Någon gång mot slutet av 1500-talet byggdes de tre torpen på mark söder om Vanstad något som fick vanstadborna att ilskna till då de menade att det utan tillstånd byggdes på byns mark. För att visa sitt missnöje döpte de torpen till Röfven, Kuken och Kuusen. Idag lär gårdarna på platsen heta något helt annat. Så fula gårds- och ortnamn finns bara inte i vårt välstädade land. Ändå är det märkligt att gårdsnamnen levat kvar så länge.

Prov på detta seglivade ”namnmissbruk” hittar vi hos Bengtsson (1993) som berättar att ”helvete var namn på ett medeltida kvarter i Gamla Stan i Stockholm. Där låg bl a Helvetesgränd. Passande nog bodde bödeln i ett av husen. Gränden utgjorde norra delen av nuvarande Prästgatan. Namnbytet skedde 1885.” Hallenstierna (1972/1700-t) berättar att han vid besök i Stockholm fått sig ”tjänliga rum hos sockerbagaren på Stadssmedjegatan med ingång från Helvetii gränd ...”

Elva ortsbor i Fjuckby har tröttnat på ständiga skämt om den uppländska byns namn och skrivit till Lantmäteriet och bett om tillstånd att få döpa om byn till Fjukeby. Fjukbyborna klagar i skrivelsen på att namnet leder till tvetydiga associationer ”gällande vissa könsrelaterade aktiviteter såväl människor som djur emellan”. De vill inte heller skriva ut adressorten vid kontakter med utlandet. Allt enligt Göteborgs-Posten i december 2006. Jämför under pöka.

I Språktidningen (8/2019) berättas att ett sankmarksområde i Jokkmokks kommun sedan 1970-talet haft namnet Negerskallelandet på kartorna. Namnet ska ha uppkommit då området har viss skallform. Nu försvinner namnet eftersom det inte lever upp till kraven på ett vårdat språkbruk som Lantmäteriet uttrycker det. Enligt myndigheten kan namnet uppfattas som både kränkande och nedsättande.

Envall (1969) ger prov på en rad ’fula’ hedniska namn på bl a sjöar, gårdar och orter, vilka efter kristendomens seger ansågs alltför utmanande och förskönades. Så blev Bonäset, av fornsvenska bo; ’coire’, ursprungligen Knullnäset, till det neutrala och ofarliga Bodanäset och gårdsnamnet Hunnhamra, av hunn; ’coire’, ändrades till dagens Hundhamra.

I Maledicta (1/1—1977) räknas en rad fula amerikanska ortnamn upp, som idag är bortsuddade från kartan. Där ingår Nellies Nipples (nipple; bröstvårta), Nipple Peak, Squaw Tit (tit; tutte, bröstvårta), Whorehouse Meadows (whorehouse; horhus), S O B Rapids (S O B; Son Of a Bitch), B S Gap (B S; bullshit) samt S H Butte (S H; Shit House). Än så länge har bl a följande ortnamn, av någon anledning, klarat sig; Bald Peter (Peter; kuk), Bloody Gap (bloody; svordom), Wee Wee Hill (wee wee; kissa), Blue Balls (balls; ballar) och Intercourse (samlag).

Svenska ortnamn, som också klarat censuren, ger Bengtsson (1994) exempel på, när han räknar upp kartnamn som Sexdrega (Vgl) (Troligen döpt efter sex fångstplatser för fiske), Snopptorp, Veke, Koddeböke (Sml), Fittja (Sdl), Porrarp (Sk), Kåtaträsk (Lpl), Kåtaviken (Lpl), Runkbacken, Bög (Upl) och Flata (Mpl). Till denna lista kan läggas Snoppslida (Halland), Fanbyn (Bräcke, Sundsvall, Husum), Fansjön (Norrtälje och Älmhult), Kuntberget (Ludvika), Kuttaboda (Åseda), Kåtabacken (Vb), Lem (Gst), Mensträsk (Vb), Musån, Kåtorp och Pung (Sml), Pungen (Varberg), Musön (Bo), Bocktjärn och Stora Pungen (Dal), Pungpinan och Tuttboda (Stl), Ballabo (Ha) och Vekerum (Bl).

Andra ”fula” ortnamn är Knullfjället (Krokom) Kåtebol (Dsl), Sexträsk (Lpl), Luderbygget (Dal), Helvetesåsen och Lillhelvetesåsen båda från Hälsingland. Utanför Mora låg Penisar, numera av kartografer ändrat till Per-Nilshar, men i folkmun har det gamla namnet bevarats. Från Svenska Ortnamn (1999) kommer följande urval: Djurmus i Mora, Harrikutta i Jukkasjärvi, Kutteboda i Åseda, Kuttan i Älvros i Härjedalen och Pittjärnen i Bräcke. Vidare Horsby i Herrljungatrakten, där Hors är ett fornnordiskt ord för häst och Kräkånger  i Skellefteå kommun som 1951 bytte namn till Lövsele. Här är kräk (dial); skarp vinkel och ånger i ortnamn brukar betyda havsvik. En fäbod i Orsa kommun heter Luderbygget, där luder har med åtel vid jakt att göra. Runkarp i Kronoberg kommer av mansnamnet Runke. Berget Snålkuk Jokkmokks kommun, kuk=spets och Kukasjärvi i Övertorneå är ett finskt namn, egentligen Kukkasjärvi, där kukka = blomma och järvi = sjö, således Blomsjön.

I en omröstning (Språktidningen 8/2021) listades Snålkuk som en av tio kandidater till titeln Sveriges roligaste ortnamn. "Snålkuk har traditionellt tolkats som en äldre innebörd av svenskans kuk i betydelsen spets. Namnet har även förklarats som en avledning till lulesamiskans snållkke, 'bergutsprång som bildar en brant bergvägg'." (Språktidningen 2/2022 s 29) Vidare finns Snorrslida (Laholm) där Snorre troligen är ett namn och lida; betyder backe, sluttning. Runkarp (Hamneda; Kronobergs län)  från mansnamnet Runke kortform för fornnordiska Runkil och arp; torp samt  Porrarp (Hässleholm)  från purra; risig buske eller snår.

I en artikel i DN.se (24 jan 2010) med titeln ”Språkforskare: ’Kåta’ är inte så uppseendeväckande”. vill kyrkorådet i Storuman döpa om Kåtakyrkan, då man anser att namnet kan uppfattas som stötande och att ungdomar kan missuppfatta det hela. I artikeln nämns fler anstötliga platsnamn som Klittberget, Kuballe, Snålkuk och Köttsjön. Vidare heter det att ”Det finns många ortsnamn i Sverige vars innebörd betyder en annan sak idag än vad de betydde när namnen bestämdes. Valefittan, Kåtebol och Muslickberget är alla namn som ofta nämns när man listar roliga ortsnamn runt om i Sverige”.

Författaren och språkforskaren Mats Wahlberg som står bakom uppgifterna ovan förklarar: ”Till exempel syftar namnet Köttsjön på att ett antal älgar en gång gått ner sig i isen, kåta syftar på en traditionell samisk byggnad och orter med namnet fitta har antagligen legat på någon slags våt ängsmark.” För ytterligare ett exempel på namnbyte se under neger.


Kan helt eller delvis täckas in av begrepp som runda ord, obscena ord, vulgära ord, smutsiga ord, snuskiga ord, oanständiga ord och oord, allt sammanfattat i följande vers: Finns det ord som är fulare än andra/ vulgära oord som alla måste klandra/ Ord så oanständigt runda och obscena/ att dom smutsar ner och förstör även för dom rena?

I ett tv-program den 11 februari 1967 samtalar författaren Clas Engström och hans hustru, skulptrisen Pye Engström, med skådespelaren Per Oscarsson, kring en liten samlagsstatyett. (En liten plåtgubbe sätter på en liten plåtgumma.) De använder bl a ordet knulla, och konstaterar att många svenska köns- och sexord är både fina och runda. Eller som Per Oscarsson uttryckte det: ”Knulla, det är ett runt och mjukt och vackert ord”. Men redan i Rune Pär Olofssons roman Och  (1964) heter det om knulla att det "var inte alls fult, det var runt och mjukt och hisnande”. Men det var i sagda tv-program som uttrycket runda ord blev officiellt erkänt och händelsen noterades med en fotnot i SAOB. Tv-programmet orsakade närmast tittarorkan, över 1000 svenskar ringde tv och levde rövare, och anmälningar gjordes till radionämnden som beslutade att pricka sändningen för de runda orden och producenten Kristian Romare stämplades av radioledningen med en skriftlig varning.

En av enkätfrågorna hos Stroh-Wollin (2010) löd: Vet du vad uttrycket ”runda ord” står för? Svaren tyder på att uttrycket är allmänt känt t o m den generation som föddes på 1960-talet, medan yngre svarande inte säger sig veta vad det betyder. Enligt Stroh-Wollin tycks gränsen för begriplighet ligga runt 35—40 år.

”Sådana ord kunna väl icke vara runda, sade Ottar Lurpass. Avlånga tycker jag vore bättre. Att säga sexkantiga vore måhända att gå för långt. Jag tillhör den gamla stammen, sade Blamund Illhärje, och jag föredrager de fyrkantiga orden.” (Runda ord i Svitjod 1967)

Under rubriken ”Runda ord berikar sexlivet” berättar en insändare i DN (29/9-1982): ”Min f d fru och jag använde under flera decennier s k runda ord under våra sexstunder. Varför? Jo, vi fann dem adekvata i sammanhanget och framförallt verkade de upphetsande under sexualakten. Vi har båda relativt hög utbildning och god allmänbildning men fann uttryck som ’bedriva sexuellt umgänge’, ’utöva älskog’ etc tråkiga och intetsägande. ’Nu knullar vi’ är ett skönare uttryck även om detta i de flesta fall kanske anses som fult. Nu är jag sambo med en kvinna från en annan världsdel och använder inte runda ord, dels på grund av hennes annorlunda samhällsbakgrund, men framförallt på grund av att hon inte förstår orden, vilket ju gör dem värdelösa. Jag försöker i övrigt föra ett hyfsat språk.”

Ytterligare ett exempel på hur oanständiga ord stimulerar sexlivet ger Fabricius-Møller i sin bok Könslivet (1946): ”Vissa ord som används för könsorgan, urin, avföring, samlag m.m. ska jag förskona er från. De flesta av oss känner dem förresten. Jag ska bara göra er uppmärksamma på, att de mycket ofta används som retningsmedel före och under samlaget även bland bildade människor. En högt kultiverad dam sade en gång till mig: ’Jag får ingen riktig glädje av att vara tillsammans med min man, om vi inte talar oanständigt till varandra’. Det oanständiga hos sådana ord skulle försvinna i samma ögonblick som de blev vanliga men människorna skulle genast hitta på nya hemliga ord som ersättning för dem de förlorade. Annorlunda är inte livet. Användandet av sådana ord är naturligtvis harmlöst och angår ingen, så länge parterna nöjer sig med att använda dem inbördes. Men det är allt annat än harmlöst, när män, ibland också kvinnor, kommer med en massa oanständiga ord i närvaro av flera andra. Sådant kan vara olidligt att höra på. Ibland kan det rentav bli till en sjukdom, som vi kallar koprolali*, vilket betyder oanständigt tal.”

Men användadet av ”fulheter” kan också dämpa både lust och humör, vilket följande ”lapp” budskap från Batra (2008) vittnar om. Under rubriken ”Vi är väl vuxna människor? heter det: ”Någon som har fått för sig att skrika svordomar/könsord mitt i natten. Detta får mig att slakna totalt till min sambos stora förtret. Visa lite respekt. TACK!!!”

”Knulla, suga, fitta, kuk och pitt är inte fula ord när de används i rätt sammanhang. Klottrade på väggar är de fula ord, men använda i sovrummet av älskande för att beskriva delar av kroppen och fysiska aktiviteter, så är de väldigt bra att använda och de ökar märkbart den sexuella aktiviteten. Att viska ’jag älskar dig’ till genomsnittsmannen har inte alls samma upphetsande effekt på honom som ’din kuk gör mig så väldigt eggad att jag inte står ut’. Om du rest borst varje gång din man har använt ett ’runt’ ord när han legat med dig, så börja med att revidera din pryda hållning. Han är inte vulgär, och det blir inte du heller genom att tala hans språk i sängen. Sedan du har använt ett par av de ’förbjudna orden’, så kommer du att inse hur ’korrekta’ de är — och hur sexiga. (Den sensuella kvinnan 1970)

Bjørnebœ (1967) har inget gott och positivt att säga om dessa ”förbjudna” ord: ”Den färdiga bok som nu ligger framför mig innehåller inte ett enda obscent ord. Den är bara en beskrivning av något som har hänt, och jag kan berätta det på mitt eget språk, utan alla de där ’folkiga’ orden som i smaklöshet, sin fulhet, inte visar något annat än att de som använder dem föraktar hatar det som de talar om.[...] Aldrig någonsin, när jag har legat med någon, har jag haft användning för dess ’förbjudna’ ord. Jag beklagar, men jag tycker att de har en klang som jag inte tycker om och som inte är sann, därför att den ger en falsk bild av saker och ting som de verkligen är.”

 I Ottar Rapport (14 juni 2006) berättar Arvid Norin under rubriken Kuk och fitta för fula för att skrivas: ”’Kuk’ och ’fitta’ som på kinesiska uttalas ’diao’ respektive ’bi’, finns inte i det kinesiska skriftspråket. Orden är för fula för att få finnas i skrift. När de översätts från andra språk så använder man helt enkelt ett kinisiskt tecken som låter som en av dessa två ord, men som egentligen betyder något annat. Betydelsen förstår man då alltså först av sammanhanget. Det kinesiska skriftspråket består av tiotusentals tecken, men många ’fula’ ord platsar inte. Det finns visserligen en kinesisk ordlista, motsvarande SAOL där alla ord förekommer, men de skrivsätt som finns med är obekanta för de allra flesta kineser.”

Att oanständiga ord kan verka upphetsande på mer än ett sätt, visar bl a en artikel i DN (21/11-1980). Där berättas om en barnteaterpjäs som bygger på Barbro Lindgrens (f 1937) populära Sparvelserie: "Upprörda röster talar om otillbörlig censur medan andra öser sin galla över den omoral pjäsen ger prov på när den använder ’runda ord’.” Vad är det då som väcker en sådan upprördhet att en tjänsteman på Lunds skolförvaltning bokar av alla föreställningar som kommunen beställt, och som får den moderate riksdagsmannen Sven Sonesson att ta upp ärendet i riksdagen? Sonesson menar att pjäsen är skadlig för barn och anser att skådespelarna gnider sig mot varandra i samlagsrörelser. Annars är det främst några ord och repliker som sticker i ögonen på kritikerna: ”En skolpojke i pjäsen fantiserar om ’gäddor som far upp till himlen och biter Gud i pillesnoppen’ och vid ett par andra tillfällen nämns orden ’pitt’ och ’knullgummi’.”

I Expressen (10/12-1983) berättas om ”Riksdagskvinnan och de runda orden”. Det gäller skolteaterföreställningen ”K som i ...”, där man tar upp de sexuella prestationskrav som ställs på dagens tonåringar. Detta blir för mycket för riksdagskvinnan Marianne Karlsson (C) som utbrister: ”Det är alldeles för vulgärt att använda ord som ’knulla’ i en skolteaterföreställning. Det kan skapa ångest och olust.”

Marianne Karlsson använder här ordet vulgärt. Det kommer från latinets vulgaris; allmän, vanlig, och latinets vulgus; folk. Lån från tyskan via franskans vulgaire. Franskan har t ex langue vulgaire; folkspråk, talspråk, och svenska ordböcker varnar ofta för vissa ord genom att stämpla dem som folkliga och vulgära. Det betyder att ordet ifråga används av den stora, underförstått obildade, massan och därför bör undvikas vid kontakter högre upp på samhällsstegen. Men det finns också en och annan positiv röst för dessa ord. Som i följande utdrag ur Pip Williams De förlorade ordens bok (2022 s 162: "I mina ögon ger de färg. Ett vulgärt ord kan, i rätt sammanhang och uttalat med tillräcklig kraft, uttrycka mycket mer än sin hövliga motsvarighet."(Pip Williams 2020 s 162)

Men Jong (1984) ställer upp till försvar för dessa stackars missaktade vulgära ord: ”Naturligtvis finns det de som rycker till bara de hör något av dessa vulgära runda ord — men det är åtminstone ord som representerar känsla, ett språk fullt av starka lidelser, medan de latinska fraserna doftar av desinfektionsmedel. Om — som en viss tysk författare hävdar — språket är den universella horan som måste göras till jungfru, kan också ord som knulla och fitta göras jungfruliga (eller man kanske skulle säga ’förädlade’) av en skicklig författare, en skicklig talare.”

 Den romerske statsmannen och filosofen Marcus Tullius Cicero (106—43 f Kr)  är inne på tanken att ingenting är fult, vare sig i ord eller handling. Enligt honom skulle det vara lika fritt fram att fisa som att hicka.  "Crepitus aiunt aeque liberos de ructus esse oportere."  Här använder Cicero ordet crepitus ett godkänt och artigt ord för att fisa. Under hans tid var t ex penis ett fult ord om än inte lika fult som mentula*, ett ord som penis ursprungligen var en eufemism till med betydelsen svans.

En bra illustration till hur läget har förändrats vad gäller synen på fula ord, får vi genom att bläddra i äldre upplagor av SAOL. I 1950 års upplaga hette det att vulgära benämningar på könsdelar och sexualvanor och en del andra kroppsdelar och kroppsfunktioner tas inte med. En mindre mängd runda ord infördes först 1986. Samtidigt dröjde det till 1998 innan benämningar på etniciteter började förses med varningar typ "kan uppfattas som nedsättande". När ordet negerboll ströks 2015 kan nog förändringen anses fullbordad.

Vissa ord och uttryck stämplas som obscena; oanständiga, skamlösa. Från latinets obscenus, obscaenus; osedlig, smutsig. Via franska obscéne till Sverige i slutet av 1600-talet. Stolpe (1984) berättar att ”i äldre svenska och danska kunde man använda obscoena för att beteckna oanständigheter i allmänhet”. Angående ordets osäkra etymologiska bakgrund har Stolpe bl a följande att säga: ”Det förefaller troligt att det underliga ordet scaenus hänger ihop med scaevus, samma ord som vårt skev. Detta scaevus betyder vänster, och vänster sida har i alla kulturer alltid betraktats som olycksbringande. Siarna tolkade fåglar som kom inflygande i deras templum (avspaningsområde på himlen) från vänster som ogynnsamma ostenda.” Stolpe menar också att även om det mesta är osäkert vad gäller härledningen av detta ord kan man nog fastställa att ”innebörden åt det smutsiga hållet troligtvis bara är ett folketymologiskt påhitt”.

Oord används första gången i Fula Ordboken (1985) men presenteras närmare först i Oordboken (1989), där det bl a står i förordet: ”Det rör sig om ord som av många anses o-passande, o-uttalbara och o-acceptabla, och som därför getts o-status; nollstatus. Hit hör t ex vissa köns-, dass-, fis-, skit- och pissord samt svordomar. Etiketter som fula ord säger mer om dem som klistrat dit dem än om orden själva. Ord bör naturligtvis varken kallas fula eller oord. Men så länge vi människor envisas med att etikettera ord, att ge dem olika status, så länge är det trots allt rättvisare att använda uttrycket oord. På sikt bidrar förhoppningsvis också nya beteckningar som denna — med neutrala och positiva förtecken — till en utveckling bort från den orättvisa nerklassningen av vissa ord och ett steg i riktning mot ett accepterande av orden ifråga.” Länge  presenterade jag oord som "mitt eget ord" tills jag upptäckte fornsvenska oordh (se do) hos Söderwall (1892).

Slutligen något som ändå ger ett visst hopp för dessa baktalade och misskrediterade ord. På frågan Vad anser du om fula ord? ställd i tidningen Kvällsposten (21/6-2007) förekommer följande svarsalternativ och andel svarande: A) Använder dem aldrig. (27 %  eller 1030 svar) B) De fyller en funktion. (61 % eller 2312 svar) C) De är fina (12 % eller 445 svar) Nästan 3/4 positiva svar (61+12 %) medan åtminstone 100 % av de som använt svarsalternativ A talar osanning eller så vet de inte vad de talar om. Se vidare Inledningen.


”Fina” ord i ett språk kan bli ”fula” i ett annat. Så uttalas t ex den tyske filosofen Immanuel Kants namn cunt; fitta på engelska. New Yorks förre borgmästare Edvard Koch uttalar sitt tyska namn som Kotsch, för att det inte skall förväxlas med engelskans cock; kuk. Den amerikanska firman Heinz får det inte lätt att marknadsföra sina Erin-produkter i arabisktalande länder. Där betyder erin nämligen två stora kukar. Antiförkylningspreparatet Vicks uttalas som Ficks i tysktalande länder. Det är samma ord som tyskans ficken; knulla. För att undvika en sådan förväxling marknadsförs Vicks i stället som Wicks, då tyskt w, till skillnad från v, som bekant inte uttalas som f. Hindistudenter uttrycker ofta en önskan att få studera vid Lunds universitet. Lund betyder nämligen kuk på hindi. Samtliga exempel ovan är hämtade ur Maledicta (3/2-1979).

Pippi Långstrump får heta Fifi Brindacier i Frankrike eftersom pipi betyder kiss. Inte heller Alfons Åberg går hem i Frankrike då alphonse betyder hallick. Göran Ek i Helsingfors berättar att mentula (latin); manslem ”är ett tämligen vanligt familjenamn i Finland” (över ett dussin träffar enbart i Helsingfors telefonkatalog) och ”väcker inga stötande associationer”. Värre var det för den numera avlidne finländske ambassadören med det namnet som tjänstgjorde i ett sydeuropeiskt land.

Ibland kan ett alldeles oskyldigt ord bli fult, därför att man förknippar det med något fult, främmande eller utländskt. I det viktorianska England var eskimå ett sådant ord. Eskimåer åt t ex valspäck och delade frikostigt med sig av sina döttrar och hustrur till främlingar. Bull (tjur) var långt in i vårt århundrade ett fult ord, inte minst på den amerikanska landsbygden. Anledningen var förstås att tjur var synonymt med avelsdjur. Istället användes omskrivningar som big animal och he-thing. Betydelsen manlig ko gick igen i många omskrivningar som gentleman-cow, gentleman-ox och man-cow. I en Floridatidning lär följande annons ha varit införd någon gång i början av 1900-talet: ”Upphittad — ung manlig ko. Ägaren kan höra av sig till 2020 North Hayne.” Allt enligt Maledicta.

Kuk är en arkeologisk fyndort i Papua Nya Guinea. Orten uppfördes i juli 2008 på Unescos världsarvslista. Enligt Wikipedia är "Kuks träskområden den internationellt mest kända boplatsen med en domesticering av gröda".

I DN talas det i Just Nu-spalten (23/4-1981) om människans behov av att dölja även de mest oskyldiga ting med hjälp av långa och krångliga omskrivningar. I 1700-talets Paris blev en näsduk ”ett tygstycke avsett att komma de ädlare delarna av kroppen till undsättning, då det är av nöden påkallat”. Och när Victor Hugo i en pjäs år 1830 dristade sig att kalla en näsduk för en näsduk haglade ruttna tomater över scenen och pjäsen fick skandalstämpel.

Från svensk horisont berättas i DN (15/2-1981), i en artikel kring firandet av Bellmans födelsedag (4 febr) om en viss mamsell Risell: ”Denna dam distribuerade gärna egna avskrifter av Carl-Michael Bellmans sånger i bekantskapskretsen (innan de utkommit av trycket). Men madamen var pryd, så hon ändrade alla känsliga ställen. [...] Att pigan ’klådde sitt lår’ förvandlades till ’klådde sitt barn’, ’barm’ blev ’arm’ och ’byxor’ döptes om till ’gråa rocken’.”  När svenska hamburgerkedjan Clock lanserade sin Big Clock utomlands råkade man missa en bokstav i reklamen så att Big Clock blev till Big Cock.

Smuts är inte skit överallt. Den sydafrikanske premiärministern Jan Smuts (1870—1950) behövde inte lida för sitt namn. Kuk duger som namn i Japan och Korea och som bokstavskombination i bilregistreringsskyltar överallt utom i Sverige. Så berättas under rubriken Nytt skifte i Nordkorea (SvD 26/2-1995) om O Kuk-Ryol som är nära vän och f d skolkamrat med Kim Jong Il, son och efterträdare till den ”store ledaren” Kim Il Sung.

Fart reagerar ingen på i Sverige, men väl i engelskspråkiga länder där fart betyder fjärt. En engelsman som återvänder hem efter ett Sverigebesök kan berätta för chockade och roade landsmän att intresset för fjärtar och fisar är så stort i Sverige att fenomenet fått en egen tidskrift: FART MAGAZINE. För att inte tala om den för engelsmännen absurda informationen INFART. Man kan också leka med ordet fart från andra hållet som i detta geniala dassklotter: NO FART LIMIT!

Lena Andersson berättar på Namn & Nyttsidan i DN (23/2-1994) ”att det ibland uppstår underligheter när filmtitlar översätts” och att detta inte är något ovanligt. ”Men”, fortsätter hon, ”att det kan vara lika illa att låta bli att översätta en filmtitel från ett språk till samma språk är något nytt. Amerikanska och engelska är väl samma språk, trodde man, ända tills familjefilmen Free Willy (Rädda Willy) blev omöjlig att se i England endast som dramat om en pojke som befriar en val, skriver Sunday Times. Willy är det oskyldiga namnet på en val — i USA. I England betyder det ... tja, Petter-Niklas är väl den bästa idiomatiska översättningen. Free Willy. Befria ... vadå? Inte undra på att engelsmännen har skruvat sig i generade skratt ända sedan trailern dök upp. Frågan är dock om det inte rör sig mer om engelsk ovana än språkbarriär mellan broderfolk. Sunday Times glömmer nämligen att Amerikas mest kända val i drygt 165 år har hetat, just det, Moby Dick. Dick och Willy, vad skulle Freud säga om detta.”

Landstingets fastighetsbolag locum annonserade inför julen 2001 att man valt att inte skicka ut några julkort till sina kunder. Man motiverade det hela med att ”Vi vill gärna låta så många träd som möjligt få leva — även efter jul.” Firmanamnet locum gjorde man om så att o-et förvandlades till ett hjärta. Det hela gick då med lite fantasi att utläsa som ”I love cum”, som ju på svenska betyder ”Jag älskar sperma”. Det omedvetna tilltaget slogs upp stort i svenska massmedia och det harmlösa budskapet blev rena dynamiten.

Om ett par andra svenska företag som också gjort bort sig fast utomlands berättas i artikeln Byrån som arbetar över gränserna (SvD 15/2-1995) där det talas om vikten av att ”se upp med språket vid internationellt samordnade kampanjer och anlita experter”. Annars kan det gå som när Electrolux skall marknadsföra sina dammsugare i USA med hjälp av ”Nothing sucks like an Electrolux” eller som för Åke Larsson Byggare som i samma land försöker sälja sina produkter genom att tala om att ”The Swedish beaver comes to Boston”. Nyckelorden här är förstås sucks och beaver. Om ytterligare vägledning behövs hänvisas till uppslagsorden suga och bäver.

Engelsk slang har prick (härlett från 1500-talet, men säkert äldre än så), ett ord som inget har med svenska prick (punkt) att göra, något som den svenske representanten för ett stort dataföretag smärtsamt får erfara, när han inleder sitt tal inför ca 1000 personer vid en mässa i Paris på följande sätt: ”My name is Jönsson. That is Johnson with two pricks.”

Ola Billger (Nämn ett namn... SvD 7/5-2001) menar att Hondas nya bilmodell ”kommer rimligen att byta namn innan den når Sverige. Japanerna har nämligen döpt den lilla bilen till Honda Fitta utan att kolla med kollegorna på Svenska Honda Bilimport i Malmö. De höll på att få slag.” I pressinformationen för Honda Fitta i Sverige stod bl a: ”Storleken är liten men överraskningen är stor. Honda Fitta är en daglig njutning.” Det udda bilnamnet spreds snabbt på internet, och efter en månad hade företaget bytt namn på bilen. Nu hette den Honda Fit i Japan och Honda Jazz i övriga världen.

Billger berättar vidare att Ikea i Älmhult har en databas med namn som är tabu. Detta ledde till att den oskyldiga stolen Rut fick byta namn. På engelska betyder nämligen ordet rut ”perioder av sexuell upphetsning hos däggdjur”. När den svenska spegeln Glans skulle säljas på Ikeavaruhusen i USA blev det panik och omedelbart namnbyte. Glans betyder ollon och Billger avslutar sitt kåseri med att ”då pratar vi inte om sånt som växer på träd”.

”På Brent Street i London ligger Mr Fitta Health Club. Ett gym där ägarna numera vet vad namnet betyder på svenska. Själva har de tänkt sig fitta som stavningen av ordet ’fitter’ uttalat på londondialekt, som i ’get fitter’, vilket betyder ’bli mer vältränad’.” (Höjer 2004)

Hos Mitsubishi finns en stadsjeep med namnet Pajero. Det är ett namn som i vissa delar av sydamerika betyder en man som tillfredsställer sig själv, med andra ord en runkare. Detta berättar namnskaparen Peter Eklund på Skriptor, ett företag som specialiserat sig på att ta fram namn åt företag och produkter. Han berättar också att det i Tyskland finns en tandkräm Kukident, som knappast lär introduceras under det namnet i Sverige. Och från svensk sida blir det nog svårt både att lansera mineralvattnet Loka i Finland, där det ordet betyder skitvatten och Pricks pepparkakor skulle nog knappast ha någon marknad i engelsspråkiga länder.

Hagström (2006) berättar utifrån The Urban Legends Reference Pages (www. snopes. com) och under rubriken ”Racial Rumours” om hur ”fula” främmande ord kan upplevas som vackra därför att man inte känner till deras betydelse. ”För berättelserna om flickorna Eczema och Vagina är bara två av många exempel. I andra versioner får flickan namn som Chlamydia, Latrine, Placenta eller Urea. Modern har hört någon ur sjukhuspersonalen använda ordet utan att förstå dess innebörd. I ytterligare andra fall har modern sett ett ord i en text som hon inte förstår men tycker låter vackert utifrån det felaktiga uttal hon använder; Clitoris (cla-tore-us), Gonnorrhea (gu-no-ree-ah) eller Shithead (shaw-thayd).”

I Språktidningen (nr 2/2010) säger Monica Wolf på Svensk galopp under rubriken Strikta regler ger galna namn: ”Namn som ger uttryck för extrema värderingar går bort. En gång godkände vi La Pija. Det visade sig betyda ’penis’ på spanska. Det var inte så trevligt.


En del kraftuttryck förstärks med stora och heliga tal. Stora tal är främst hundra och tusen. Här ligger kraften just i antalet och tusan djävlar är därför kraftfullare än hundra dito. Heliga tal är sju med varianter som sjutton och sjuttsingen. Genom att använda sig av heliga tal i fel sammanhang bryter man mot ett tabu, och det är just i denna förbjudna handling som kraften ligger. Den som inte vågar missbruka heliga tal, nöjer sig med att hålla sig i närheten av det förbjudna. I stället för sjutton använder man sig av femton, sexton, arton och nitton. Arton omskrivs ibland som attan, som får extra styrka genom ljudlikheten med satan. Se vidare under svordomar.

Ett samlag där parterna är så placerade att de samtidigt kan slicka och suga varandras könsorgan kallas ibland en 69:a. Den använda sifferkombinationen visar samlagsställningen. Av samma anledning betecknar 66 och 99 ett analt samlag.

Engelskan använder sig mer av sifferkombinationer för fula ord än vad svenskan gör. Ett vanligt uttryck är number 1, som står för kissa och number 2 som står för bajsa samt mindre vanligt number 3; onani. Uttrycken används mest av och i sällskap med barn. Man kan också kombinera det fula ordets eller begreppets begynnelsebokstav med den sifferplacering denna har i alfabetet. Så kallas t ex heroin för number 8, eftersom h är åttonde bokstaven i alfabetet.

Signaturen G B (manlig pensionär) i Malmö berättar om en ful sifferkombination i Uppenbarelseboken 13:18 ”där det talas om vilddjurets tal = 666, dvs fan själv”. Och, fortsätter han: ”Herr och Fru Reagan skulle sedan de lämnat Vita Huset ha någonstans att bo. De fann då ett passande hus med adress 666 vid gatan ifråga. Det klarade inte de vidskepliga pensionärerna och efter mycket skrivande av skrivelser och andra påtryckningar kunde adressen ändras till nr 668. Händelsen återges i en tv-intervju med Maria Borelius, som sändes 5 jan 1991.” (Ronald Reagan amerikansk president 1981—1989.)

I SvD (3/11-2009) berättas om en mamma som överklagat att siffrorna 666 ingår i den nyfödda dotterns personnummer. För som mamman säger till Västerbottens-Kuriren: ”Vi tänkte mest på hennes känslor när hon blir i tonåren”. I en kommentar till nämnda bibelställe står att läsa i Bibelkommissionens översättning av Nya Testamentet (1981): ”666 Annan läsart: ’616’ — Då samma siffersumma kan räknas fram på många olika sätt, kan det inte avgöras vad detta tal syftar på. Enligt en vanlig tolkning avses kejsar Nero. Bokstäverna i hans titel och namn, skrivna på hebreiska, ger summan 666. Med den latinska formen av namnet blir det 616.”

Andra forskare menar att talet 616 inte står för Nero (kejsare 37-68 ) utan en annan despotisk kejsare nämligen Calicula (12-41).

Felix Bryk har på ett par ställen i sin Linné als sexualist (1951) en rektangel med en punkt i mitten, ett tecken Linné använde för ”urina”. I artikeln H.C. Andersens sagor ersatte erotiken (SvD 14/7-2002) heter det att ”Wullschlagers redogörelse för hans (Andersens) sexuella liv tar sig många uttryck, ända till flera gånger förekommande påpekanden, att han i sin dagbok skrev ’+’ som kod för att han onanerat, och ’ont i penis’.” I boken Sex - en politisk historia (Alfabeta-anamma RFSU 2003) berättar Ingegerd Hellgren för Mian Lodalen om sitt liv som homosexuell på 1930-talet: ”Det talades överhuvudtaget aldrig om homosexualitet på den tiden. Vi kallade heterosexuella normala. De kallade oss perversa. Vi hade kodord också. Ett betydde bög, två lesbisk och tre hetero.”

" I de dövas teckenspråk finns det, precis som i talspråk massor av svordomar. Och vissa tecken kan anses vara lika fula som svordomar, även om det inte sägs rent ut. Man kanske använder ord som anses fina, men med kroppens eller kanske framför allt ansiktets känslouttryck, visar man en annan känsla än den man tecknar." (Amanda Hajney/ Wenche Nevalainen: I hel***e heller. Idus förlag, Lerum 2022) Jfr fula fingrar.


Detta med att utelämna hela eller ett visst antal bokstäver i ett s k fult ord är ett vanligt fenomen i tider då ett sjukligt moraliserande överskuggar allt, inte minst det sunda förnuftet. Vilka ord som är fula kan variera från tid till tid, liksom graden av fulhet. Fulast genom tiderna är våra vanligaste könsord: fitta, knulla och kuk. I skrift har dessa ord antingen utelämnats helt och ersatts av andra oskyldigare och inte sällan olikbetydande ord, eller så har orden streckats - - - eller ”punkterats” . . . i ”värsta” fall med någon enstaka bokstav i inledningen, t ex k... Från den amerikanska tidningen Newsday (18/7-1977) kommer följande exempel på hur långt denna streckhysteri kan gå. Det rör sig om ett utdrag ur en dialog mellan en svärande spelare och en dito domare i en amerikansk basebollmatch: Domaren Montague menade att spelaren Vail ”turned and said, - -, which I don’ t know whether it was directed at me. Then he looked at me - this time. I know it was - and said. - -. I said’ - -’you are out. He said - -. I said, See ya.” (Maledicta 1978) Tryti (1985) kallar detta punkt- och streckfenomen delatio. Strecken och punkterna motsvarar ofta, men långtifrån alltid, antalet utelämnade bokstäver. Ytterligare ett sätt är att stava eller bokstavera sig ur knipan t ex r-ö-v eller så utelämnas ett eller flera ord i ett grovt uttryck eller svordom t ex du min store (Gud) och vad ända in i (helvete).

Men hur det än bollas med bokstavs-, streck- och punktkombinationer blir resultatet bara att ordet står där än mer iögonenfallande och lockande än om det skrivits ut i sin helhet. Konstruktionen tvingar läsaren att stanna upp och tänka efter, vilket gör fixeringen vid det misshandlade ordet betydligt allvarligare än om det stått där i sin totala nakenhet och på ett naturligt sätt ingått i meningen eller sammanhanget. Ju mer ett fenomen mörkläggs och tabuiseras, desto större blir önskan hos dem som berörs av förbudet att bryta mot det.

Än idag används streck och punkter för att försöka dölja något som i och med detta bara blir tydligare. Detta är särskilt vanligt kring våra svordomar. F-n, dj-a, s-t-n och h-e är nästan lika använda i vår tid som för 100 år sedan. Och detta har inte enbart sin förklaring i den förkortningshysteri som råder idag och som Tryti (1985) bl a ger följande skämtsamma exempel på: ”p-lunken og g. p. p. (generelt pissprat), s. p. (ståpikk) og b. f. (bjønnfitte, dvs pelslue for herrer).” Vidare s. o. s.; seksuelt overspent og s. s. s.; seksuelt skrubsulten; svältfödd. Hon tar också upp svenskans p d v eller pedeve; på det viset (gravid). Ytterligare svenska exempel är p t h och p t v (se do); skräddarjargong för pitt till höger respektive vänster, här rör det sig om pittens läge i byxan.

Omskrivningar förekommer också. Ett exempel är när den amerikanske förläggaren till Norman Mailers De nakna och de döda (1948) vägrade ta med ordet fuck om det inte skrevs om till fug. Dylika ordvrängningar blir tack och lov allt ovanligare t o m i det pryda USA.

Mer skämtsamt används omskrivningar i form av s k dingbats, en sorts typografiska hänvisningstecken, som inte är av bokstavs- eller sifferkaraktär. Dessa dingbats dyker ofta upp i serietidningarnas pratbubblor och då som uttryck för någon hemsk ed: $ % &*. Antalet använda hänvisningstecken har inget att göra med det faktiska antalet överhoppade bokstäver i kraftuttrycket och läsaren kan inte heller av tecknen dra någon slutsats om vilken ed som åsyftas. Troligt är att dessa dingbats började användas först mot slutet av 1800-talet då skrivmaskinen kom i allmänt bruk.


Kortkort historik:

Antiken; i Grekland hyllas nakenheten. Ett kärt och ansett motiv i konsten. Fallos är fruktbarhetssymbol och bärs omkring i väldiga processioner.

Senantiken; för de kristna är nakenhet och fallosdyrkan synd.

Renässansen; de antika idealen återuppstår. Ett exempel på detta är Michelangelos målningar i Sixtinska kapellet i Vatikanen.

1500—1600-talen; de kristna idealen vinner åter terräng. Man målar byxor på Michelangelos figurer. I de aristokratiska 1600-talssalongerna är ord som stol outtalbara med tanke på den kroppsdel som placeras där. Molière driver med sin tids moralister i bl a Tartuffe.

1700-talet; nu sätts grovkornigheten i högsätet. Mozart t ex älskar anala och sexuella skämt. Detta med att vara grov i mun har han med sig hemifrån. Så här avslutar Mozarts mor ett brev till sin man: ”adio ben mio lev sund, räck röven till mund. Jag önskar god natt, skit i sängen en klatt.” I Sverige har vi Carl Michael Bellman: ”Maka åt dig. Frun hör ju till oss alla.”

1800-talet; under den viktorianska tiden, den oskarianska i Sverige, härskar pryderiet. Man undviker ord som lakan, istället talas det om linne, för blotta omnämnandet av ordet lakan kan leda tankarna till den plats där sådana nyttjas och sen är steget inte långt till de hemskheter som kan hända både på och under sagda lakan. Vidare är inte bara ordet stol outtalbart utan stolsbenen måste även kläs in med tyg. Ett naket stolsben är nästan lika chockerande som skymten av en kvinnas vad. Nu har dock Hans Peter Duerr i sin Der Mythos vom Zivilisationsprozess (Myten om civilisationsprocessen) kommit fram till att de tygklädda stolsbenen är en myt som härrör sig från en humoristisk varning mot överdrivet pryderi i en samtida läkarbok. Ingen har dock vederlagt råden från vissa av  den tidens etikettböcker där man får lära sig att aldrig erbjuda en kvinna en stol där en man just suttit. Rumpvärmen från mannen kan nämligen tas upp av  kvinnans bakdel och resultera i  sexuell upphetsning.

1900-talet; börjar som 1800-talet slutar. Först på 1920-talet kan kvinnan börja använda byxor, ett plagg som avslöjar kroppens konturer. Inte förrän på 1940-talet vågar kvinnor börja berätta att de är i behov av toalettbesök. Och det dröjer ända till 1960-talet innan sexvallen bryts igenom i Sverige, men då gör den det med besked. 1962 utkommer Kristina Ahlmarks bok Jungfrutro och dubbelmoral, där begreppet ”samlag för vänskaps skull” slår igenom. Två år senare arrangeras i Stockholm konferensen Sex och samhälle, mer känd under namnet ”Sexmässan”. Här kräver bl a Jacob Palme fri abort och Gabriel Romanus bättre sexualundervisning, medan Lars Ullerstam kämpar för de sexuella minoriteterna. 1965 utkommer de båda första delarna i den s k Kärleksserien (Kärlek 1 och 2) med erotiska noveller, som många menade var rena porren, och med en rad erkända författare som t ex Bengt Anderberg, Loka Ehnmark och P C Jersild. Sex år senare är så tiden mogen att ändra tryckfrihetsförordningen. Paragrafen om ”sårande av tukt och sedlighet” försvinner. Porren släpps fri och svensken är ”friast” i världen.


I den engelskspråkiga världen talas det om four-letter words, dvs ord på fyra bokstäver som cock, cunt, fuck, piss och shit, vilka av vissa människor uppfattas som fula och stötande. I amerikansk slang finns four-letter man; om valfritt fult ord.  Motsvarande svenska fula ord innehåller ett något mer varierat antal bokstäver, vilket framgår av följande översättning av orden ovan: kuk, fitta, knull(a), piss(a) och skit(a). I ryskan finns en lindrig svordom Idina tri bukvi; gå till tre bokstäver. Istället för engelskans four-letter words har ryskan three-letter words som xuy och xer båda med betydelsen kuk.

Och nu har Sverige också fått sina fula trestavingar. Detta tack vare Trafiksäkerhetsverket (TSV) och de registreringsskyltar, med tre bokstäver och tre siffror, som togs i bruk på våra motorfordon 1972. Detta system vållar vissa problem. Det hemska skulle ju kunna hända, att bilisterna tilldelas skyltar med trestavingar som BAJ, FES och KUK. Detta menar TSV skulle vara att utsätta den stackars bilisten för onödigt lidande och orsaka att han eller hon blir utskrattad, uttittad och utskämd av och inför sina medbilister. För att skydda bilistens integritet har TSV gjort upp en lista på de bokstavskombinationer som inte får användas i registreringssystemet. När jag kontaktar TSV första gången i mars 1982 upptar denna lista 66 förbjudna trestavingar, utökade till 96 st år 2015. Märk då att Å, Ä och Ö inte ingår i bilistens alfabet.

Vad finns då med och vad saknas på denna lista? Den fulaste trestavingen är tydligen KUK, för den är förbjuden i en rad bokstavs- och ljudlika kombinationer som CUC, CUK, GUC, GUK, KUC, KUG, KUK och KYK. FES är olämpligt men inte FIS. Ord som ger en negativ bild av bilisten får heller inte förekomma, t ex DUM, FEG, FET, FUL, LAT och LOJ. Däremot går det an med positiva egenskaper som BRA, FIN, GOD och VIS. Talet SEX är förstås förbjudet, men så är också ETT, FEM, SJU och TRE. Kanske för att inte förväxla dem med den efterföljande sifferkombinationen. GUD får ingen vara på vägarna, inte heller GAM eller GET, medan det däremot går bra att vara både MES, STO och t o m BOV. Det är omöjligt att skönja något mönster eller någon linje i urvalet. Ta t ex förkortningarna. Vissa som FNL, KDS och LSD utgår, men inte CIA, KGB, TCO och VPK.

I ett brev från Vägverket (11/10-1999) visar det sig att listan utökats till 108 förbjudna trestavingar sedan jag förra gången kontaktade dåvarande Trafiksäkerhetsverket (1982). En annan nyhet för mig är att vissa bokstavskombinationer som tidigare tydligen varit i bruk numera är undantagna bl a BAJ, FES, FUC och GAY. Och när bokstaven S kommer upp under år 2000 ratas bl a SPY, SUG, SYT och SEX. SUG för att det kan uppfattas som något negativt i likhet med t ex SOP och SUR, medan SYF, som uppfattas ligga för nära syfilis, och SUG kan ge sexuella associationer. SEX däremot faller inte, enligt smakdomaren vid Vägverket Kjell-Åke Sjödin, på sexuell association utan på grund av att det kan missuppfattas (förväxlas med siffrorna i bilnumret). Av samma orsak utgår även FEM, SJU och TRE, Däremot saknas av någon outgrundlig orsak TVÅ och NIO på listan.

Hur görs då urvalet? I ett brev från berörda myndighet den 8 april 1982 heter det: ”I samband med att den nuvarande typen av registreringskyltar togs i bruk 1972, så gjordes en bedömning av vilka bokstavskombinationer som kunde anses olämpliga. Denna bedömning fastställdes sedan av dåvarande Bilregisternämnden. När sedan en ny 1:a bokstav i registreringsnumret togs i bruk så har registreringsavdelningens chef gjort bedömningen om olika bokstavskombinationer.” Vid sammanträde i TSV:s registeravdelning beslöts den 4 sept 1981 att svartlista bokstavskombinationerna GAY och GEY. Kanske stödde man sitt beslut på att 100 taxichaufförer i Iowa, USA 1979 vägrade att acceptera sina GAY-märkta skyltar.

I ett brev från TSV (2/2-1989) som svar på min fråga vilka restriktioner som gäller för de personliga registreringsskyltarna, meddelas att ”en bedömning av lämpligheten av en viss kombination görs från fall till fall. Hittills är det endast ett fåtal kombinationer som vållat en del funderingar hos oss. Som exempel kan nämnas POLIS, POLICE, KUNGEN. Det finns också vissa exempel på engelska som har en stötande betydelse på svenska. Som exempel kan nämnas YBSOBR (why be sober=varför vara nykter). ”Nog så oskyldiga svenska trebokstavskombinationer kan ställa till det utomlands som t ex CON (fitta) i Frankrike och FUK i England.” (Nils Haglund f 1930)

När Vägverket i mars 2005 började ge ut skyltar med begynnelsebokstaven X så bannlystes fem X-skyltar: XTC, XTZ, XXL, XXX och XUK. Men inte bara vissa bokstavskombinationer har förbjudits. I en notis i SvD (10 okt 2012) läser vi att ” bokstavskombinationen DCLXVI är inte okej att ha på sin motorcykels registreringsskylt. Det tycker Transportstyrelsen och avslår en ansökan från en Falköpingsbo [...] DCLXVI är romerska siffror för talet 666. I Bibeln omnämns det som ’odjurets tal’, och talet förknippas ofta med djävulen.” När en man i Skurup skulle förlänga sitt tillstånd för en registreringsskylt han haft sedan 2005, fick han nej av Transportstyrelsen. Enligt myndigheten anspelar den aktuella sifferkombinationen 786 på religion. Kombinationen kan kopplas till begreppet bismillah som betyder ungefär i Allahs namn. Det är också en viktig fras i koranen. ”Det som anspelar på exempelvis droger, sex och religion ska vi inte godkänna enligt vår policy,” säger Thomas Alm på Transportstyrelsen.

Sverige är ju ett mångkulturellt land. Det finns trestavingar som slinker igenom TSV:s kontroll eftersom dom inte är stötande för ett svenskt öga.  Några exempel på dessa lömska trestavingar är GUS, KAR, QIJ, MUT, PUT, ZUT, PAU, BOK och GOT. Sök under respektive uppslagsord för att förstå varför en alban, en fransman, en portugis och en turk  reagerar på en för oss svenskar så oskyldig trestaving.


(dial) Bo Bergman tar upp  fula ut i sin språkspalt Ord & Uttryck (SDS 21 okt 2012) med beydelsen "beljuga, skälla ut, banna, tala illa om, framställa i ofördelaktig dager”. Vidare har han uttrycket fula ut sig; skämma ut sig med ett exempel från Marika Stiernstedts bok Kring ett äktenskap (1953): ”Jag är så rörd att jag aldrig mer ska fula ut en amerikan, hur hemskt han än går på med sitt boasting”. Bergman menar att det rör sig om ett gammalt dialekt- och vardagsord, bildat till ful. I formen fylla; orena, smutsa ner, söla är ordet känt sedan fornsvensk tid. Engelskan har motsvarande ord foul; smutsa ner, förorena, fläcka ner och vanära.


i de flesta yrken finns ett internt språk, en jargong, som är obegriplig för utomstående. I denna ordbok stöter vi t ex på knoparmoj, som är sotarnas hemliga språk, och månsing, som är västgötaknallarnas. Med hjälp av dylika hemliga språk kan man bevara yrkeshemligheter och yttra sånt som inte är för utomståendes öron. Inte sällan innehåller dessa hemliga språk många kränkande och nedsättande uttryck, med vars hjälp man utan risk för avslöjande kan prata skit om andra. Jag kan här bara ge ett litet smakprov på denna säkert mycket rika språkflora. Den läsare som har kunskap om dylika hemliga språk hoppas jag hör av sig.

Här några exempel på hur det kan låta när amerikansk sjukvårdspersonal pratar över huvudet på sina patienter. En patient som lider av lång förstoppning är  F O S; Full Of Shit. En mycket smutsig patient med stark kroppsodör kallas en Reeker av reek; dålig lukt, stank. En diarrédrabbad patient lider av B D T; Back Door Trots, där trots har med trav att göra. Dylika uttryck används ytterst sällan i patientens närvaro. Och i allvarligare fall, då det rör sig om uttryck kring svårt sjuka och döende patienter, gör man det aldrig. Ord som Rose, en medvetslös patient som kommer att dö, och Trainwreck, en svårt sjuk patient som lider av flera obotliga sjukdomar samtidigt, används säkert för att lätta på det tryck och den spänning som uppstår när man har att göra med svårt sjuka människor.

En rundfråga bland svensk sjukhuspersonal om liknande uttryck ger klent resultat. Ett uttryck är S V B K; Sveda-Värk-och-Bränn-Käring, men enligt uppgiftslämnaren, en kvinnlig läkare, är det ”inte så aktuellt numer”. Kanske talar man alltid klarspråk, detta bl a av den anledning som läkaren ovan föreslår: ”Jag tror man försöker undvika kränkande uttryck — de kan slinka fram vid fel tillfälle annars.”

”SVB, Svider-värker-bränner, har medicinarna kallat denna grupp missanpassade kvinnor som otåligt trängs runt vårdapparatens olika öppningar flaggande med sina diffusa symtom. Så fort ett nytt sjukdomsbegrepp flammar upp i media är de där och vill värma sig med hjälp av påstådda allergier mot mögel, amalgam, nickel, kvalster och el. Fibromyalgi. Och utbrändhet.” (Drougge 2003)

Crafoord (2010) berättar att födande kvinnor helt respektlöst kallades paror. Detta efter uttrycket i journalerna. Så talade man t ex om 2-para eller Nullipara, om kvinnan fött två eller inga barn tidigare. ”Paran på fyran skall slussa” var signalen till att någon skulle föda.


(sk) fågelspillning. Se även spillning och mög samt under ful.


(eng o åld) foul words; fula ord. Inte fullt så starkt som shit worde. Båda uttrycken medeltida.


(euf) enligt Hjelmquist (1918) om djävulen. ”Fy för den fule.” Fy som i ”fy fan” eller ”fy satan”. Trots att man här tillrättavisar och avfärdar (fy) mörkrets furste, gör man sig ändå skyldig till något klandervärt och fult. Förmodligen för att det positiva i fy inte kan väga upp det negativa i fan och satan. Rietz (1867) har småländska den fule, den laje (den lede) för djefvulen och OFS har omskrivningarna fulbisse, fulhund och fulman för den onde, fan samt fän(der), fänderstyg för fan respektive fanstyg. I Folksagan i Sverige (2 s 366) heter djävulen Fuler: "Och bonden blev fasligt illa vid sig, kan en väl begripa, och undra lite på vad han, Fuler, skulle där att göra."


(sl) anus*. Se vidare under hål.


(mil sl)  "avträde*. (Langenfeldt (1947) Thesleff (1912) har ”fulhäkk; (knoparmoj) avträde. Ful, med ursprungsbetydelsen rutten, stinkande, är ett gemensamt germanskt ord, t ex engelska foul och tyska faul. Häck (sl) hus, rum. Carling (2005) har fulhäck, fulmoj (rom) toalett. Se även ful, fula.


(smn) kuk. ”...men mig gav hon ett så förtjusande gensvar att det fick fulingen att gunga våldsamt som masten på en galeas i full storm.” (Vásquez Diaz 2008)


(åld) hon är full; hon är havande.


(lmo) kortspelstermer. Här om person med flera könssjukdomar*.


(sl) stånd, erektion. Jämför rulle.


(sym) man brukar tala om fullbordade och ofullbordade äktenskap, dvs om man gått hela vägen och haft samlag inom äktenskapet eller inte. "Enligt sentida analyser ska relationen inte ens ha varit 'fullbordad' vilket betydde att de aldrig hoppade i säng. Noga taget finns inga belägg för att Andrée var i halmen med någon alls, någonsin..."  (Fredrik Sjöberg: Polarfararen Andrée var sin tids Elon Musk. SvD 8 jan 2023) Se också under säng, sänghalm och äktenskap.


(euf) enligt Byrman (1989) gotländska för att vara i nionde månaden. Se även grov.


(euf) betecknar i t ex Medelpad ”slutet av graviditeten” och fullgången  är allmänt ålderdomligt för ”med fullgånget foster”. Uppgiften från Byrman (1989). ”Hist.: sedan 1642". (SO) ”När hon var fullgången hade hon bara lagt på sig elva kilo.” (Jong 1984)


(dial) könsmogen och manbar om flicka. Uppgift från OFS och OB.  Se även manbarhet.


(sym) stor rumpa*. Se även måne.


(dial) ko som mjölkar med alla spenar (pattar). (OFVG)


(fno) fullbötesord. Den som drabbades av ett skymford som var fullrétti hade rätt att dräpa den som yttrat det.


(sl) 1 en kuk fullt riggad, i stånd. 2 bröststark kvinna.


(sl) Gibson (1978) har romani för avträde, toalett, medan Nilsson (1937) har samma betydelse, men menar att ordet är skånsk militärslang. Se även  moj.


enligt Thesleff (1912) förbrytarspråk, månsing/romani, för avträde. Ful känner vi igen från fulhäck och fulmoj (se do).


(mil sl) ”klotter på ställen som ej kontrolleras av befälet. Sålunda på avträdena”. (Langenfeldt 1947)


(sl) attraktiv person trots avsaknad av ett ”snyggt” yttre.


(sym) står för personer som spolar ner annat än det som toaletten är avsedd för. ”Kiss, bajs och toalettpapper. Det är det enda som hör hemma i toaletten. Trots det spolas 7000 ton skräp ner i svenska toaletter årligen.” (Film ska avskräcka fulspolare. SvD 19 nov 2015) Det vanligaste skräpet är bomullstussar, tops, tamponger, våtservetter och flytande kemikalier. Även hushållspapper, som man ofta tar till när toapapperet tagit slut, klassas som skräp.


(dial) att använda fula ord*.


(sl) surfa på porrsidor.


(euf) göra fult se under göra.


(euf) avföring, skit, i uttrycket ”trampa i ett fult ord” som i följande lilla solskenshistoria i Söndagsnisse (18/1898) hämtad från skolans värld: ”Fröken, fröken, Signe Mårtensson har trampat i ett fult ord!”  Danskan har træde i et uartigt ord; træde i en hundelort.  Se även fula ord.


(dial) använt i Blekinge om att ”hemligt fjärta”. (Rietz 1867)


(sl) kvinnobröst. Från engelskan.


(eng sl) skojlåda. Här fitta.


(lat) livmoderns* översta välvda del.


(so) dum djävul.


(eng sl) fitta, skojhål.


(sym) kuk. ”Min fura sträcker sig ådrig mot natthimlens stjärnhav allt styvare och ståtligare för dig...” (Hästbacka: Till min älskade och hennes fitta. Subaltern 3/2006)


(sl) fitta, fitthår.  Engelskan har furburger, hairburger med samma betydelse.


(latin furor; raseri, vild lidelse och amatorius; förälskad) om stark och otillfredsställd sexuell lust.


(latin furor; raseri, vild lidelse och uterus; moderliv, underliv) nymfomani*.


(lat) stöld, snatteri, i pluralis (furti), om hemliga kärleksförhållanden. Från Latinsk-svensk ordbok (1952). Adams (1982) har furtum i ”olovligt sexuellt samlag, t ex äktenskapsbrott”. Ordet används huvudsakligen inom poesin.


(dial) samlag, ha samlag enligt 25-årig kvinna från Umeå. Rietz (1867) har fus; begärlig, villig, från fornnordiska fúss; begärlig, som man åstundar.


(dial) cunnus*. (OFS)


(lmo) silikonbröst, falska bröst. Se även juver.


(lat) påle*. Här eufemism för manslem.


(åld)  även fot, fott.  Stolpe (1984) har ”honligt eller kvinnligt könsorgan”. Av en stam fu-; att stinka. Utropet fy! är en släkting precis som ful. Om detta och mycket annat berättar Stolpe under uppslagsordet hundsfott*, vilket analogt med det ovan sagda betyder ”könsorgan på hynda”. Därav hundsfott som grovt skällsord. Chrispinsson (1999) menar att under 1700-talet ”var hundsvott tidens populäraste skymford”. Gösta Holm (2000) berättar att ordet hundsfott (SAOB har ordet belagt i svenskan sedan 1600) enligt Nusvensk Ordbok betyder usling, kräk m m och att ordet förr ofta skrevs hundsvott och att ”detta lurade Erik Axel Karlfeldt att bryta ut svott och använda det om sig själv.” (I dikten Kanske i Fridolins visor 1898) Och, fortsätter Holm: ”Om han hade känt till ordet hundsvotts ursprungliga betydelse skulle han nog knappast ha nyttjat svott som han gjorde.”

Wessén (1982) har följande under hundsfott: ”baksäte på släde; usling, kräk: av lågtyska hundsfott, sammansättn. av hund och tysk dial fott kvinnligt könsorgan; jfr futtig.” Det säte det talas om här var det som fanns baktill på en åksläde där kusken satt. Detta var format ungefär som senare tiders cykelsadlar, de av äldre modell, med en springa mitt i. Samma springa förekom också ofta på slädsätet som ju dessutom var, precis som hyndans könsorgan, placerat långt bak. Se också under fitta.


(fsv)  "På en benbit från vikingatidens Lund finns också en svårläst formel, men det verkar vara någon som åkallar futhramr, det vill säga fitt-trollet för att få ligga med en anonym kvinna, vars namn börjar på B." (Lindström 2021 s 188) Se även under fitta och fud.


(sl) få futt (eld) på fimpen; få stånd, erektion. Jämför fimp.


(sl) kvinnobröst. Se även fut, futt.


(lat) knulla. Enligt Adams (1982) det fulaste latinska ordet när det gällde ”mannens roll i ett samlag med en kvinna”. Det var enbart männen som knullade. Kvinnor blev knullade eller som en prostituerad skrev på väggen i en pompeiansk bordell: "Fututa sum hic!"; Här har jag blivit knullad!  Ordets etymologi är osäker, men Adams menar att futuo kan vara besläktat med futo; slå, stöta. Verb med betydelsen slå och stöta sätts ofta metaforiskt i samband med mannens förtryckarroll i ett samlag. Härledda ord till futuo är perfututum; genomknullad och defututa;  fucked out*; utmattad av knull. Också ett härlett substantiv fututio; samlagsakten. Futuo överlever i de flesta romanska språk. ”Festus hic fvtvit com sodalibvs” (Hunink 2011) [Här har Festus knullat med sina kamrater.]


(lat) knullare. ”Det där låter inte som en fututor, det låter som nåt du drömt ihop åt dig.” (Lundgren 2001) Fututor är en manlig knullare. Futuo* kan bokstavligen översättas med att penetrera en vagina.  "Fortunate animula dulcis, perfututor./ Scribit qui novit."  Detta klotter i entrén till ett pompeijanskt hus lyder i översättning: "Fortunates, du beundransvärde knullare./ Skrivet av en som vet."


(lat) knullerska. ”Jag är inte din fututrix! Vid Heras snus, det är ditt fel alltihop! Jag vill inte leva detta pisseriliv längre.” (Lundgren 2001) Jämför fututor.


(euf) för fuck*. Vanligen the F-word; det fula ordet. Jämför n-ordet.


se under baj.


lindrigt kraftuttryck  Flitigt använt under särskilt 1950-talet  då det dök upp i radioserien efter Astrid Lindgrens  böcker om Rasmus. (Rasmus på luffen 1956) "Fy bubblan vad du är dum!" var ett av mina egna favorituttryck under barnaåren.


(euf) knull. Göra fy fy; knulla.


(sl o so) kraftuttryck, från Astrid Brismans flickslangordbok (1932), presenterad och kommenterad av Kotsinas (1994). Bellman har i F E en rad fy-uttryck som fy tunnor tusan! (nr 17) fy fan! (nr 18) och fy tusand! (nr 30). Också fy farao (euf) fy fan.


(sk) mild svordom. Jämför sören.


(dial) fy sjutton. (ORB) Se även under hundan.


(sl) knulla.


1 (dial) vä i fyla; gå med parningsdrift (hund, räv etc). Uppgift från ORB som också har fyyl; brunstig katt, och fyyl, fyle; para sig, betäcka, om hundar och tuppar. 2 (fsv) fyla; orena, smutsa. Jämför medelnordtyska vulen och isländska fýla  med samma betydelse. "ther komo flughur ok fylte alt (hela) hans sår." (En  nyttigh bok om Konunga Styrilse och Höfdinga. Utg. af  J. T. Bure 1634)


(sk so) slödder, pack.


(sl) 1 havande, gravid. Jämför uppstoppad. 2 fylld baguette*; penis.


(lmo)  ”person som man aldrig skulle kunna tänka sig att ligga med i nyktert tillstånd men som man råkar gå hem med efter ett stort alkoholintag”. (SAO 2013)


(so) orden finns hos Swedberg (1720-t) med betydelsen drinkare. Fyllhund används som skällsord än i dag. "Pastorskan i Malung horar och är sin man  otrogen. Dottren bliver fyllhunda och ikläder sig modrens särk (tar efter moderns vanor)." (Linné [1700-t] 2022 s 120) Och från samma källa: "Han hade en enda broder, som söp gärna brännvin. Ty lagar han så, att brännvin alltid stod framme och till reds. Änteligen (slutligen) bliver brodern fullkomlig föllhund." (s 144)  Se även under hund.


(sl) kåt* av alkohol.


(fsv) orenlighet, smuts, träck. Även om oanständighet, skamligt väsende. Vidare kan ordet beteckna skam, blygd, vanära. "han samansanka sik (förorsakade sig?) skam och fylsko." (Helige  Bernhards Skrifter. Utg. af  H. Wieselgren 1866.)


(dial)  ”parningstid för hund, räv etc”. (ORB)


(dial) ”bukig, omfångsrik havande kvinna el djurinna”. (OFS)


(no) fult ord.


1 stå på alla fyra; ställning vid bakifrånsamlag. Se även hund (3). ”Ingenting kunde göra henne mer vild/ än när jag lät henne stå på alla fyra/ och undergivet ta emot mitt kön och min tyngd./ När jag viskade i hennes öra/ att jag var tjuren och hon kvigan/ samlades hennes minnen med brunst och lust/ till ett råmande utan vett och sans.” (Twilling 1967) 2 (vb) fyra av; få utlösning. ”Hon suger med jämna fasta tag, hon har gjort det förut märker jag, och det är så skönt att jag får hejda henne innan jag fyrar av.” (Drougge 1998/2003)


(sym) lesbiskt par.


(euf) kuk. Hög byggnad som bär upp fyrljus.


(åld so) Falk (2011) har ”om kvinna som var lågt beskattad”. Fyrk var, enligt SAOB (1916), ett litet mynt "om ett halvt, ett fjärdedels eller ett sjättedels öre.”


1 (skol sl) enligt Bergman (1934) använt i Östersund om avträde. 2 (sl) fyrkant gruppsex med fyra deltagare. ”Däremot är det han som påminner mig om en tredje, tillsammans med vilken jag deltog i fyrkanter.” (Millet 2002) ”Vi är alla väldigt sugna på att prova fyrkant. Alla i en hög liksom.” (Kontakt. Fib/Aktuellt dec 2000)  Jämför trekant. 3 fitta. ”Sedan drog hon åter ut den och stack in den i fyrkanten, sedan åter i cirkeln, och så fortsatte hon växelvis tills den andra ronden var slut.” (Aretino 2008)


begrepp skapat på 1980-talet. En familj där ett lesbiskt och ett manligt par hjälptes åt att skaffa barn som de delade på ansvaret för.


(sl) sexig medelålders kvinna.


(åld) ”Hon har fyrtioveckorsförkläde” eller ”hon har fått/ satt på sig fyrtioveckorsförklädet”; ett stort förkläde som används under havandeskapstiden. I Västergötland talar man om att ”ha 40-veckorsförklä” och i Dalarna om att ”ha 40-veckorsförkläden”. OFS har fyrtiovekorsförkläde eller klänning om havande kvinna. Dessa förkläden var bra för kvinnor som ville dölja sina stora magar. Även fyrtioveckorslotteri  i  ”hon har dragit en vinst/nit i 40-veckorslotteriet”, skämtsamt i Skåne Tranås om kvinna som är havande. Jämför niomånaderslotteri.


(sym) kuk. Formlikt och ordlek med fyr—fyra av. ”... och körde fram fyrtornet [...] och fyrtornet kunde nästan obehindrat glida in i mörkret.” (Eckerbom, Kärlek 14/1970) Se även torn.


(lmo) utlösning*. ”Till slut sa hon att jag fick komma till henne, förde in mig och så brakade det äntligen loss, och fyrverkeriet var över.” (Crafoord 2010)


(dial) kvinnans könsdelar. Uppgift från ORB som tillägger ”anses mindre rått att säga än ’fitta’.”


(fno) lust ”...en sina eiginliga fyst; en sin egen lust”


(åld) fitta. Med hos Ludolf (ca 1650) "muliebre membrum". Se vidare muliebria.


(euf o svr) fy fan. ”Och du Bengt skruvar ... fytte fan va skönt.” (Martin, Kärlek 5/1966)


(euf) fy fan. "Åh, fyttikatta! Det hade jag aldrig trott!" Therese Johaug, norsk längdskidstjärna, efter att ha upplysts om att hon är i ledningen inför sista etappen i 2019—2020 års Tour de ski arrangerat i Schweiz och Italien.


(gbg sl) flörta*.


(sl) se under syl.


få med någon
få någon
få till det (med någon)

1 (euf) ha samlag (med någon). ”Två grabbar möts morgonen efter att ha varit ute med två tjejer. — Fick du? — Nä, fick du?— Nää!” Ett närmast klassiskt exempel på svårigheterna att få med någon återfinns i Gösta Petterssons novellsamling Utan belöning (1946): ”— Nej, Jan, var snäll nu. — Kan jag inte få? — Nej Jan! — Kan jag inte få? — Inte nu Jan, en annan gång kanske — Nej nu. — Inte nu, jag vill inte.” "Kristin: Jag tycker att bra sex är när jag vill ge mig till just honom. Att jag vill han ska få mig. [...] När sex är bra vill jag ha mycket ögonkontakt, han ska få hela min själ och alla mina reaktioner.” (4 kvinnor pratar om lust... Ottar 2/96)

”Vi la min hustru till sängs med en våt handduk över pannan, och medan flickan ovanpå böjde sig över henne, stod jag bakom henne och lyfte upp kimonon och lyckades få in den bakifrån och så stod vi en lång stund medan hon pratade en massa fånigt och lugnande nonsens.” (Miller 1956) ”Men om man varit tillsammans en tid, och så pojken ställer upp alternativet 'antingen får jag dig helt eller också är det slut oss emellan' — vad skall man då göra?" (Rodhe 1950) "Vi brukar skoja, jag och mina polare—those were the days... Det kan vara öppenhjärtigt och en knasig jargong på samma gång. Fick ni till det igår?" (Kalmér 2024 s 67) "När han inte lyckats få till det, som han till en början verkade ha trott var öppet mål, hade hans oförskämdheter börjat hagla över henne." (Segerlund 2021 s 38)

2 få satsen, få utlösning, få polare (sl); få orgasm. ”Du är finfin sa Hajje och hans härliga stång höll fränt kursen och jag lyftes och sjönk och han sa: — Du är mör och så lät han mej få’t.” (Jönsson, Kärlek 9/1968) 3 få g (sl); få stånd. Även få upp den, få till det. ”Att få upp den är det minsta problemet. Det ansträngande är att skapa både det där gyllenrosa kringverket och den droppe svettig djuriskhet som anses krävas.” (Älskling det är lördag! Ottar 2/96) ”När fredagen kommer är det god mat, drink före och grogg efter. När de till sist kommer i säng så får han inte till det. Stress påverkar förmågan.” (Impotens! Ottar 2/96) "Jag tror att det är en mental grej, en rädsla att inte få upp den." (Kalmér 2024 s 57) 4 gravid ”Hon har fått vad hon behöver”; enligt sagesmannen, född 1882, skånskt skämtlynne kring den gravida kvinnan. Uppgift från Byrman (1989). Många kvinnor ser dock inget roligt i uttrycket utan menar i stället att det är förnedrande och nedsättande.


(dial) anus, podex*. (ORB)


1 (sym) fitta med tonvikt på dunet, behåringen. ”—Där har vi den, sa han. Fågeln som jag tänker plocka.” (de Sade 1983/1791) ”’Den söta lilla fågeln’, sade han medan han runkade och suckade av välbehag, ’som jag skulle tämja den om jag fortfarande hade kunnat det, men jag kan inte längre, vad jag än har gjort så har den satans kuken inte blivit styv på fyra år’.” (de Sade 2005/1785) Även symboliskt fågelbo, fågelbur, fågelnäste och fågelskål.

Fågeln i bur var speciellt under medeltiden en symbol för jungfrulighet. Duerr (1996) berättar att tyskans Vogelbauer (fågelbur) och Vogelhaus (fågelhus) används än idag som uttryck för bordell och vagina och "das Vogelhaus lackieren” (lackera fågelhuset) står för samlag. I amerikansk streapteaseslang kallas fittan för ”bird” och åskådarna för ”birdwatchers” (fågelskådare). ”Bird’s nest” (fågelbo) är ett gammalt engelskt ord för kvinnans könsorgan, med tonvikten på könshåret. ”Det älskande paret kunde tydligt se, hur hon gick till väga, hur hon höll kuken mellan tummen och pekfingret och med andra handen öppnade ingången till sitt fågelbo och hur kuken hastigt försvann i det söta nästet.” (Jussopov 1983) ”Mias fitta däremot hängde som ett fågelbo mellan benen.” (Harning, Kärlek 7/1967) Se även bo och fågla.”

Ett fågelnäste fullt av de mest förtjusande dun blottades.” (Meurling 1973:2) ”Han fyllde också hennes lilla fågelskål med sitt manliga skum.” (Salten 1983) ”Den här gröten ä kokt i e gryta å inte ve en sten./ Det sitter en fågel mellan kokerskans ben./ Den som fågeln skall skjuta,/ får lov att ligga framstupa.” (Ögl) 2 (sym) fågel i näste; klitoris. 3 (sl) kuk. ”Så löste hon hans kläder, lät hans byxor glida ner, och när hon hade tagit fram fågeln ur dess bo ägnade hon den ett så festligt mottagande och så ödmjuk omsorg att det steg den åt huvudet, och den störtade med sådant raseri in mellan hennes ben som en hingst på ett sto, när han lyckats slita tyglarna.” (Aretino 2008) Även fågel blå. ”Den lilla fågeln dåsade en smula, men det dröjde inte länge förrän den vid smekningarna flög upp ur högerhanden beredd att, uppmuntrad av den mästerliga behandlingen, flyga in i flickans varma bo.” (Jussopov 1983/1920-t) 4 (sl) fåglar, fågelungar; bröst. Jämför dunbollar. I en omtalad text av akademiledamoten Lars Forssell (1928—2007) till Eurovisionsschlagerfestivalen 1973 heter det bl a: ”dina bröst är som svalor som häckar.”

Man talade också särskilt förr om ett fenomen som hette fågelbröst, vilket SAOB förklarar med ”särsk bildl om bröstbildning på människa som erinrar om en fågels bröst ofta uppkommen vid deformation av ryggraden.” 5 (svr) det vete fåglarna; det vete fan. Fåglarnas enda brott i sammanhanget är att de börjar på den farliga bokstaven F som i fan. 6 fågel; ful. Motsatsen är katt; snygging. Se även katt (5).


(dial) fågelspillning. (OFVG) Se även kack, kacka och spillning.


DN.se (20/2- 2015) meddelar att ”rasistiska fågelnamn slopas efter en omfattande genomgång av världens fåglar”. Arbetet är en del i den genomgång av all världens fåglar som Sveriges Ornitologiska Förening sysslar med. Detta som ett led i att ge alla utländska fåglar svenska namn. Som en del i det arbetet har man rensat bort namn som kan anses kränkande och rasistiska. Så har t ex negerfink och zigenarfågel (kallas numera för hoatzin) strukits  och det gäller också kafferseglare och hottentottkricka. Däremot klarade sig lappugglan eftersom lapp i det här sammanhanget inte syftar på same utan på landskapet Lappland. Se även under neger.


(sl) knulla. ”Ordet vogelen (holl) betydde att skjuta fågel men i folkmun också att ha sexuellt umgänge. Att hålla upp döda fåglar — speciellt hönsfåglar — för en kvinna innebar alltså en erotisk invit.” (Ur Nederländskt 1500-tal, konst på Nationalmuseum nr 102.) Tysk slang har vögeln; fågla.


(dial) "samlag, öva samlag". (OFS) I en lista över prostituerade, många med öknamn, i Stockholm under 1700-talet, redovisad hos Lennartsson (2019 s 124), återfinns  Fru Fåken tyskan. Lennartsson sätter ett frågetecken efter Fåken. Skulle Fåken med utgångsåpunkt från fåk, fåka kunna tydas som Knullfrun eller Fru Knull?


(dial) skånska för dräktig* om vissa husdjur. Jämför kal och ön.


(dial) snorsträng. (OFS)


Fåle; unghäst. 1 (euf) kuk. Ordet från germanska fulan besläktat med grekiska polos; föl. ”Det är väl inget oxehorn,/ fast att du tycker så./ Det är den bästa fålan/ som finns på far mins gård.” (Anderberg 1977)  "Du har en rask fåle, Lampridius, fortfor hon, den passar bra för en så utmärkt ryttare som du.” (Chorier 1967) OFS har fåle; penis och: ”Knäpp knapparna innan fålen hoppar ut.” Samma källa och förekomst i 2 (dial) sträng av snor som hänger under näsan.


(sym) fitta.  Inhägnad för kreatur.  ”Hon tar greppet om kuken på honom och leder den in i sin fålla.” (Anderberg 1979)


(euf) 1 fitta med tonvikt på pälsen. 2 enligt folktron, hette det i Östergötland att ju mer bonden svor åt sina får desto bättre trivdes de.


(sym) även flodfåra, plogfåra. Fitta.  Urgröpning, rynka, ränna. Ett gemensamt germanskt ord, t ex tyska Furche och engelska furrow, med släktingar i andra indoeuropeiska språk. ”... vild och galen som en alltför hårt pressad ungtjur, plöjde han upp den ömtåliga fåran...” (Cleland 1965/1749)


(dial) Rietz (1867) har "skämtsamt skånskt uttryck för fårträck". I Skåne och Blekinge även fåragö. OFVG har fårböna för samma sak. Se även fårapella och träck.


(sk) fårskit.


(sl) fårskinnsmössa, vintermössa av fårskinn.


(dial) förbaskade*.


(sl) kvinnans könsorgan.


1 (dial) sadelskydd i fårskinn. Uppgift från Lars Bengtsson (Svalöv) som brevledes meddelar att hans son och svärdotter (båda födda 1969 i Skåne) kommit att tänka på ”ett fult ord (fårafitta) som har med cyklar att göra”. Men tillägger han: ”Redan när jag var realskolegosse i mitten av 50-talet användes uttrycket i Malmö, där jag är född och uppvuxen.” 2 fårfitta; rädd eller dum person. (OFVG) 3 fårfitta; pälsmössa av fårskinn.


(dial) enligt OFS liten kula fårlort.


(sl) ”en kaffehuvliknande fårskinnsmössa med rem i nacken att justera storleken med.” Uppgift från Lars Bengtsson (Svalöv) som tillägger: ”Åter spökar fårskinnet (se fårafitta) som ju påminner om pubisbehåringen.” Se även björnfitta.


(knoparmoj) ”cunnus”. (Palm 1910)


1 (åld) kvinnans könsorgan. Troligen efter tyska Fotze* med samma betydelse. Se även under fitta och fut, futt. ”Ta nu fiädrar näfven full/ men ryck ej bort hela tåfsen/ gif mig sedan ett godt knull/ så att Echo hörs i fåttsen/ spela för mig uti säck, uti säck,/ skall jag giörat alltför käck.” (Anonym hordikt från upplysningstiden presenterad i Köttets poesi 1995.) 2 fåtsa (so); sköka*, slinka*.  (Svahn 1999)


(åld) ”hon har tagit underligt fäbodhull”; hon har blivit havande under fäbodvistelsen. (Byrman 1989) Se även hull.


(euf) samlas till sina (för)fäder; dö.


se fag.


(för sl) feg bög, bögig. Jämför fag.


(so) enligt Falk (2011) är fähunder; vallhund, fräck person och fähynda; fräck kvinna.  Söderwall (1887) har fähunder, norska fehund; vallhund. Fähund används än idag som nedsättande skällsord. "Uttryck som fähund, byracka, lathund, bära hundhuvud med flera ger en fingervisning om hur man såg på djuret." (Karlsson A & A 2017 s 19)


(dial) med hos Thesleff (1912)  ”coire*”. Enligt Langenfeldt (1947) användes ordet ”förr i dial om ko (fä) som leddes till ett annat fä, tjuren. Vanligt för coire i flottan före 1903”.


(svr) enligt Lundblad/Josefsson (2021) bör fäjen "troligen ha att göra med ordet fegen, som hör ihop med adjektivet feg, som ursprungligen betydde 'dödsmärkt'..."


(sl) lurvigt täcke av djurskinn, t ex björnfäll. Ruska fällen på en tjej; knulla en tjej. ”Och den där lilla lammfällen som du har under magen? Är det modernt med päls i mitten av juli? Fryser du där nere?” (Louys 2011) Se även päls.


(sym) kvinnans könsorgan. "Jag hade läst en artikel i SvD av en kvinna, som undrade om män hade svårare än kvinnor att få sex och kärlek? Visst är det så!  Kvinnor har ju sin 'inbyggda flugfälla', som antingen doftar eller luktar och drar till sig dessa tvåbenta varelser som kallas män". (Absolution.bloggo.nu 25 januari 2021)


(sl) kuk. Utfälld är den i stånd och hopfälld vilar den. Se också kniv.


(sym) fitta.  Slätmark, åker och äng eller öppet område. ”Ett enda tag flyttade stubben (underkjolen) och det andra plagget upp över magen, och efter lite folatrering (rasande, lekande) och rosande av det nu öppnade och ganska lövrika fältet, lät hon mig beskedligt maka sig i läge, som för den bestående attacken var så bekvämt och fördelaktigt som det kunde önskas.” (Hallenstierna 1972/1700-t) ”Under tiden slöt husfrun vindsluckan, öppnade mannens byxor och betraktade hackan som han skulle bearbeta hennes fält med.” (Aretino 2008) Jämför slagfält och hacka.

I de gamla sumeriska kilskrifterna från ca 2000 år f Kr finns dikter som anspelar på sakral sexualitet. Där talas bl a om den heliga hyddan, som öppnas av fruktbarhetsgudinnan Inanna för att fullborda äktenskapet. ”Med hjälp av agrar metaforik beskrivs ’mannen av mitt hjärta’ som ska ’plöja mina intima delar’. Inanna säger att hennes ’obrukade jord ligger i träda’, och sedan utropar hon: ’Vem ska plöja mitt sköte? Vem ska plöja mitt djupa fält? Vem ska plöja min våta jord?’ Och Dumuzi [vegetationsguden] svarar: ’Min härskarinna, kungen skall plöja ditt sköte, Jag, Dumuzi, kungen, ska plöja ditt sköte.” (Geels/Roos 2010)


(lmo) prostituerad, gatflicka*.


1 (so) ”lösaktigt fruntimmer som håller till på exercisplatser under beväringsmöte”. (Svahn 1999) 2 (sl) en termos med makaroner som får ersätta bristen på kvinnor för en soldat i fält.


(sl) kvinna som bjuder ut sig åt militärer både mot och utan betalning. ”Och nere i källaren springer bärarna omkring efter de biträden, som varit ’tyskerpiger’, fältmadrasser.” (Holm 1965) Se även madrass.


(dial) kogödsel. (OFVG) Se vidare mök.


(euf) ”hon är färdig” och ”det är färdigt”, underförstått att föda ibland med tillägget ’igen’ som i småländska ”nu e dä färet igen”. Uppgift från Byrman (1989).


(dial) ”där växer inte gräs på en allmän färdväg (dvs en lösaktig kvinna blir ej med barn)”. (OFVG)  Se också under gatflicka och väg.


(sl) 1 skita. Kanske från (kött)färsens konsistens. 2 tung och stinkande fis. "Släppa en färsa!"


(dial o svr)  ORB har färsken ”en lindrig svordom”. Från samma källa färskäne ”en svordom”.


(sym) lammkött*.


(sl) fitta. Jämför under fisk (1).


(sl) illaluktande fitta.


(sym) kvinnans könsorgan. ”Han förde fram murbräckan* till min fästning och förde lemmens huvud in i blygdens ytterdel, varvid han höll läpparna isär med fingrarna.” (Chorier 1967)


(euf) fitta.


(euf) klädd som när man föds, dvs naken. ”Och så du kan sitta och glutta på damer i födelsedagskostym, tänker Klas-Åke.” (Drougge 2002) Birth-Day Suit finns med hos Grose (1785).


eller med ett finare ord antikonception (grek anti; mot, i stället för, och lat conceptio; avlelse) metoder att förhindra befruktning vid samlag. Ordet ”hist.: sedan 1930”. (SO) Det var den engelske prästen och nationalekonomen Thomas Robert Malthus (1766—1834) som först talade om att förnuftigt och planmässigt begränsa antalet födslar. Av medlidande med den fattiga befolkningen i församlingen började han 1798 förkunna följande idéer: ”Den civiliserade människan reglerar allt. Hon reglerar floderna, så att hon inte råkar ut för översvämningar, hon dikar sina fält så de inte blir sanka [...] hon kontrollerar husdjurens fortplantning. Det är bara det viktigaste av allt, sin egen fortplantning, som hon inte kontrollerar. Människan måste kraftigt inskränka sin egen fortplantning, så att den kommer att stå i relation till utkomstmöjligheterna. Kontrollens mål skall inte vara att inskränka livet utan att inskränka döden.”


(åld) kvinnans könsorgan. Av föda ett gemensamt germanskt ord med betydelsen nära, uppföda. Rietz (1867) har födsla ’matrix, cunnus’ (Sdm, Ög) och norska fødsel. OFS har födsla; (yttre) könsorgan (hos sto, ko o dyl). Uppsalaprofessorn Lars Roberg har med födslan i sin Lijkrevningstavlor (den första läroboken i anatomi 1718). Läkaren Anton Nyström använder ofta ordet i sina böcker och berättar i Könslivet och dess lagar (1921) om en patient, ”en högt bildad och intelligent ogift 36-årig lärarinna med stark könsdrift”, som han ”tryckte helt lätt på födseln, orgasm infann sig strax, åtföljd av lättnad, men tillika av en sorg”. Nyström talar också om ”stark retelse i födseln” och ”det pulserar och sjuder ständigt i födseln”.


(åld) könsorgan. Födslolem finns hos Swedberg (1720-t) förklarad med genitale pudendum*. Om ett sätt att skydda sig mot nattlig sädesavgång berättar E.W Wretlind i Mannens släktlif (1925): ”Mitt medel var att låta frisk, kall luft strömma på födslodelarna om natten: dvs när jag hade lagt mig, vek jag täcket så, att där fanns en öppning hvarigenom kall luft hade fritt tillträde till födslodelarna under sömnen”. I 1703 års bibel (5 Mos 23:1—2) sägs det att ”Ingen på hvilken födslolemmen har blifvit krossad eller stympad, skall hafva tillträde till Herrens församling”. Det rör sig naturligtvis om en kastrerad. Jämför lem.


(åld) könsorgan. Se vidare under organ.


(åld) kvinnligt könsorgan. ”Men den första, andra och tredje regeln kan rättas till ifall mannen pressar hårt med fingret mot de övre delarna av blygdbenets bägge sidor, ty på så vis släpps han lätt in i födslostället.” (Urban Hiärne ur Muliebris simulationes — Kvinnliga knep) För de omtalade reglerna se under jungfrudom.


Öresunds Översättningsbyrå (danska-svenska.se) har betydelsen chattspråk för för fan.


(sl) att dra ut bad- eller underbyxor som skurit in mellan skinkorna.


(sym) kuk. Unge av häst. Fornsvenska fyl, föl. Diminutivbildning till fåle. ”Hon gör som jag ber henne, blomman vecklar ut sig en centimeter från min hand. Såja, mitt darrande föl.” (Dahlström 1975)


(dial) vara med föl.  Byrman (1989) har ordet belagt endast i Värmland ”ho ä fali” och i Jl ”hu e följu”; hon är fölig, havande.


(fsv) förföra. Uppgift från Söderwall (1887).


1 används ibland som inledning till svordomar, t ex för tusan, för djävulen, för fan, förbankat, fördubblat, förbistrat, förnicklat, förbankat, fördubblat, förbenat, fördömt, förbålt och förblånat. Bellman har i F E  för all ting (nr 24). För betyder här ungefär inför, till, och Hellquist (1918) menar att det ”är ett minne av sådana fordom vanliga fraser som ’visa (ngn) för tusan dj.’, ’drag eller ränn för tusan dj.’, och andra i allehanda varianter”. 2  fyllig, tjock om att vara havande i det ålderdomliga ”hon är för” t ex ”hon var för i fjärde månaden”. Om den som är mycket tjock under graviditeten sägs att ”hon är illa för”. (Byrman 1989)


(euf) knulla, komma in i en partner. "Kåtheten är så häftig, jag vill bara komma henne nära och längtar efter att hon ska bli våt och att jag kan få tillträde till henne och långsamt föra mig in i henne." (Kalmér 2024 s 325)


(euf) offentlig bekvämlighetsinrättning. Titeln på 1945 års svenska översättning av fransmannen Gabriel Chevalliers (f 1895) roman Clochemerle (1934), som handlar om de problem som uppstår när man placerar en offentlig toalett alldeles intill kyrkan i den lilla staden Clochemerle. Se vidare under    vattenhus.


(nyo) från tyskans verarschen. " Förarschla är inte svenska, det är min översättning av tyskans formidabla uttryck för att lura, bedra, förlöjliga någon. Tyskarna räds inte klartext, de drar inte någon lätt vid näsan som det svenska uttrycket lyder. Tyskarna säger att de drar dig över rumpan. Läs aschlet."  (Kommentar I Undertexter i SvT: Lotta Lundberg "Efter mötet i aliasca —ska silenska kapitulera".   SvD Kultur 19 aug 2025)


chattspråk för förbannat.


(euf) genom att ändra en smula på de ’farliga fula orden’, här förbannad, försöker man tona ner deras ’farlighet’ och ’fulhet’. Hellquist (1980) härleder förbaskad tillbaka till 1741 och jämför det med dialekt ordet förbasad och nysvenska förbankad, det senare uppträder redan på 1600-talet. Hellquist upptar även ordet förbanskad. Han menar vidare att orden ovan kan ha uppstått i anslutning till ord med betydelsen slå; basa, banka. Ingers (1977) har förbaskelse; förargelse, obehag och tidsbestämt till 1890-talet.


(dial o svr) förbaske* mig. (OFVG)


(svr) av banna, förbanna; tillrättavisa, gräla, svära. Fornsvenska (for)banna; bannlysa, förbanna av medellågtyska vorbannen. Ursprungligen en bildning till bann; förbud, påbud. ”Hist.: sedan senare hälften av 1300-talet”. (SO) Förbannad och förbannelse* vanligt i bibelöversättningar alltifrån äldsta tider. "Förbannelse över den som visar förakt för sin far och mor – Hela folkert skall svara: Amen. Förbannelse över den som flyttar sin grannes gränsstenar. — Hela folket skall svara : Amen." (5 Mos kap 27:16-17. Bibel 2000)

Det finns ett stort antal eufemismer och synonymer till svordomen och Björkman (1937) tar upp följande: förbaska(de),  blixtförbaskad, förbaskingen, förbaske mig, förbankad, likförbaskad, flyförbaskad, förbanskad, förbanningen, baskade kar, fördubble mig, fördubblat, förhärdade, förbenat, fördömd(a)  och förbålt. Vidare eviga, evinnerlig, evärdelig, välsignade, besinna, besitta, anamma, anfäkta, regera (de tre sistnämnda är, med utelämnat djävulen, eufemismer), anacka, anagga, anamma och regera, anfäkta och regera, anfäkta det. Förbålt är bildat av adjektivet bål; oerhört stor, bålstor, som ursprungligen är ett förstärkningsord av typ oerhörd, kolossal. ”Vi hade förbålt tråkigt.” Fördubble mej! anger Cederschiöld (1900) som starkare eufemistiskt än förbaske mej! och det ”förbättras” stundom, säger han, till ”fördubbla mina inkomster”.

Langenfeldt (1947) har fördubbla sjöavlöningen (sjö sl) svordom och von Braun (1844) har ”Gud fördubble mina inkomster.” Östergren (1919) anger det som skämtsamt med anslutning till fördöma ooh dylikt. ”Vi hade ett rent fördubblat arbete med att få hem dem.” Kotsinas (2003) har bl a förblånad, förbistrad, förnicklad och förpicklad. Enligt Kotsinas (1994) visar ”slangtalaren sin skicklighet i hanterandet av språket genom att i ett och samma ord kombinera olika typer av ljudförändringar”. Och hon ger bl a exemplet ”förbannad blir förbenad med vokalutbyte och vokalförkortning”.


(svr) tidigare ett farligt uttryck som innebar att man åkallade Guds straffdom över sig. Uttrycket belagt sedan 1600-talet. Från 1700-tal har förbanne mig använts som en mer allmän svordom och från slutet av 1800-talet mildrades förbanne mig ytterligare t ex i baske mig*.


fornsvenska forbannilse. Söderwall (1885) har ban; förbannelse och banz buker; förbannad kropp. Han har också forbannelse, förbannande och "han om wände forbannelse j wälsignilse" (Ett Forn - Svenskt Legendarium. Tredje bandet 1874.)  1 (euf) manlig förbannelse; impotens. 2 (euf) kvinnlig förbannelse; mens, menstruation.  Engelskan har curse; förbannelse.


se förbajad.


(dial) förbanken*. (OFVG)


(dial) ORB har betydelsen ”skamord”. Se även skam.


(sym) lösa förbindelser, utomäktenskapliga förbindelser; om ett förhållande utanför äktenskapet. ”Hist.: sedan 1740.” (SO) ”Uppskrämd frågade jag mig, huruvida han tänkte avstå från en förbindelse med mig.” (Ramos 1946) ”...milt men fast tog jag min motvilliga älskling om nacken och ledde henne till vårt lilla krypin i och för en snabb förbindelse före middagen.” (Nabokov 1984)


(sl) minderårig ännu ej sexuellt lovlig person (under 15 år).


se zon.


(euf) att göra det förbjudna med någon; om ett olovligt och/eller syndigt samlag. Se även synd.


(dial o svr) förbasad*. (OFVG)


(euf) förbannat*.


(svr) jämför under bövlar. " Är det inte vackert?! Det är, förböfla mig, så vackert, att jag kan gråta sjelf deråt." (Fredrika Bremer: Syskonlif 1-2. Nya teckningar utur hvardagslifvet 8. Sthlm 1848)


(euf) förbaskat i Jämtand.  Enligt min jämtländske sagesman (f 1929) använt än idag.


se dosa.


(so) homosexuella, enligt läkaren och professorn Seved Ribbing (1845—1921) medan hans samtida kollega Anton Nyström (1842—1931) hade en mer tolerant inställning till fenomenet och talade om "missförstådda existenser”.


(svr) förstärkt djävla. "... och när sergeanten förde koppen till läppen, brände han sig så fördjävlat, att han ropade: 'Det var fan'!" (Almqvist 1839/1976)


(dial) förbajad*. (OFVG)


(euf) förfall, dekadans, moralisk upplösning. Uttrycket hämtat ur Elin Wägners roman Pennskaftet, när Pennskaftet, eller Barbro som hon egentligen heter, och hennes kärlek arkitekten flirtar med varandra. Då undrar Pennskaften: "Vill ni inviga mig i fördärvets första grunder."


(fsv) fordöma, medelnordtyska vordomen.  Söderwall (1886) har fordöma i svordom och " han badh sik gudh fordöma liff oc siell".  (Svenska Medeltidens Rim-Krönikor. Utg. af G. E. Klemming 1865—1868.)


(so) fornsvenska fördömder. Enligt SO "Hist.: sedan 1476". Förstärkningsord när man uttrycker sitt (o)gillande  i uttryck som "fördömt bra gjort" och "din fördömda usling".


(dial) I Jämtland säger man om den kvinna som är ovanligt tjock under havandeskapet att hon ”ä söm de väschtä föräjuschku”; hon är som den värsta förehjulsko. Hjulsko är en halvmåneformad träkloss i bromsanordning. Uppgift från Byrman (1989). Men min jämtländske sagesman (f 1929) menar att då ku betyder ko på jämtska är väl förehjulsko närmast att ses som en missbildning av förjulsko. Uttrycket tung som en förjulsko återfinns, enligt samma källa, bl a i Pelle Molins (1864—1896) ”Kams”.


förena sig till en
förening
köttslig förening

(euf) förena;  "hist.: sedan 1541"  (NEO). Förena sig synonym till kopulera i Ord för Ord (1983) och förening flitigt använt i äldre litteratur, inte minst då i ämnet sexualkunskap. ”En värdig far, som har gossens förtroende, som denne ser upp till, och som själf kan se sin gosse i ansiktet utan att rodna af skam, han kan låta honom få veta, att genom far och mor i deras innerligaste, djupaste förening har han blifvit till. Han är ett uttryck för fars och mors väsen tillsammantagna.” (Kleveness 1902)

I Handledning i sexualkunskap för lärare i folkskolor från 1945 ges rådet att ”eleven skall i den åldern naturligtvis inte påbörja det intima samliv (Här förutsättes, att läraren för klassen påpekar, att intimt samliv = könsumgänge eller den kroppsliga föreningen mellan man och kvinna. Under lektionens fortsättning bör om möjligt uttrycket intimt samliv användas.) som endast hör de vuxnas liv till.” ”Men vi visste, att vi hade blott en halvtimme på oss, och detta drev oss till en ögonblicklig förening.” (Casanova 1936/1700-t)

Även köttslig förening som hos Hegar (1895) vilken talar om ”parningsdrift” som ”yttrar sig i längtan efter köttslig förening med en person tillhörande det andra könet”. Och, menar Hegar, som nu citerar Buddha: ”denna drift är hvassare än den krok, hvarmed man tämjer vilda elefanter; den är hetare än eld, den är såsom en pil, hvilken tränger in i människans själ”. Brunner (2002) har konjugal (av latin conjugalis; äktenskaplig) förening: ”Det hörer till historiens sanning att här anmärka att konungens manliga lem hade en så trång förhud att den ej gick över, vilket jag själv inkrupen mellan kungaparet undersökte, samt att drottningens födslolem var så liten att en fullkomlig konjugal förening inte utan sveda kunde ske.”


(euf) samlag. ”Skådespelerskor ansågs föga mer än prostituerade uppvisade till allmän beskådan (’det var rutin att erbjuda en föreställning i sängen efter en föreställning på scenen’).” (Bodanis 2006)


att locka, pressa, snärja eller övertala någon till en intim sexuell handling, som denne själv inte är beredd eller inställd på. Av medellågtyska vorvören (tyska verführen) med samma betydelse, egentligen föra vilse, föra bort.  NEO  har ”hist.: sedan 1550”.  Swedberg (1720-t) har förförare, förförelse, förförer och förförisk. ”Att vara mor är ju något, men för att bli mor måste en förförelse gå förut. Låt oss därför skrapa av det fula ordet ’förförare’ något av dess orättvist påstänkta fläckar.” (Strindberg 1884—1885) "En ogift kvinnas ära kränktes  exempelvis om hon blev förförd av en man, och det kunde räcka med ett rykte för att hon som ärelös skulle få svårt att bli gift. (Bergenheim 2020) "Ingen usel männska är lycklig, minst av alla förföraren som blev en gudlös niding när han nyss lägrade en vestal." (Juvenalis Fjärde satiren s 57) Jämför förleda. Falk (2011) har förförare (so) bedragare.


(euf o åld) behandla orättvist och kränkande.  NEO har ”Hist.: sedan 1545, av lågtyska vorvordelen; beröva ngn en fördel". Det talas bl a i Selma Lagerlöfs ”Herr Arnes penningar” (1904) vars handling utspelar sig på 1400-talet om att en av männen ”har förfördelat en ung jungfru”.


”det att locka till sexuellt umgänge.” (SO) som också har ”hist.: sedan 1519”. "Rosenromanen, sammanfattar hon, handlar alldeles för mycket om 'köttets förförelse'." (Cullhed 2025 s 293) Se även förföra  och under kött.


kvinnlig förförare. "Enligt församlingens åsikt var inte Kerstin den fala förförerska som Erik ville få henne till." (Lennartsson 1999) Se också förförare.


om sexuellt tilldragande person. ”Hist.: sedan 1794.” (SO) "Han lekte med den där supermachogrejen hela tiden. Det var det som var så extremt förföriskt med honom." (Kalmér 2022 s 22)


(euf) vara med barn. ”Hon skakade på huvudet och sade att Martha var förgiftad. — Vad säger du? sade jag. — Var inte rädd, sade hon, hon är med barn. Här på trakten säger vi att man är förgiftad om man är med barn och ogift.” (Mitt erotiska liv I 1967) " ' Nej, det går inte, för då kan jag bli förgiftad.' Barn har diffusa begrepp om hur man blir gravid och flickan trodde att jag var en uppenbar risk för att hon skulle bli förgiftad." (Kalmér 2024 s 282)


att med våld ”förgripa sig på en kvinna”. Av lågtyska sik vorgripen med samma betydelse, egentligen ’gripa fel’. Enligt NEO ”hist.: sedan 1535”. ”Får jag komma över och förgripa mig på henne medan hon är medvetslös?” (Jameson 2005) "Därtill  menar Martin att Peter aldrig skulle ha kunnat 'förgripa sig 'på Kristi brud." (Blomkvist 2019 s 356)


(svr) i uttrycket förgrömmade unge! en lätt svordom som bl a används av  pappan till Emil i Astrid Lindgrens Emil i Lönneberga (filmad 1971) när han ställde till bus. När Aftonbladet filmredaktion år 2005 publicerade en lista på  de tio bästa svenska filmreplikerna genom tiderna var  småländska förgrömmade unge en av dem.


(euf) om våldtäkt*.  Om en hänsynslös och svårförlåtlig handling utförd med ord eller handgripligt våld. Efter fornsvenska forganga efter lågtyska vorgan med samma betydelse. ”Hist.: sedan 1740.” (SO) ”Det var drängen Larsson. Han förgick sig, mot Alva, ja.” (Lundkvist 1958)


(latin preputium*) hudveck som täcker ollonet på penis och klitoris. ”Hist.: sedan 1526.” (NEO) ” ...ty alle Hedningar hafwa oomskvren förhud: men hela Israels huus hafwer oomskvret hierta.” (Bib 1703, Jer 9:26). ”Janne sneglade åter på den nye och la förvånad märke till att dennes förhud var så lång att den hängde som en skrynklig snodd en decimeter nedanför ollonet.” (Wahl 2003) ”Förhuden hängde som  en lös huva över det plommonstora ollonet.” (Delany 2009) "De får ej visa tillrätta dem som har andra gudar att dyrka, leda till brunnen andra än dem som gjort av med sin förhud." (Juvenalis Fjortonde satiren s 196)